Міністерство  освіти і  науки  України
Львівський   національний  університет  імені  Івана  Франка
Філософський  факультет

НАВЧАЛЬНО-МЕТОДИЧНИЙ  КОМПЛЕКС
для  студентів  ІІ  курсу
спеціальність  «КУЛЬТУРОЛОГІЯ»

Затверджено до друку вченою радою філософського факультету Львівського національного університету імені Івана Франка (протокол №199/7 від 31.08.2016 р.)

ЗМІСТ

Робоча  програма навчальної дисципліни   “Міфологія”.  
Доц.  Дарморіз  О.В.
Робоча  програма навчальної дисципліни   “Морфологія культури”.  
Доц.  Ярошенко Т.М.
Робоча  програма навчальної дисципліни   “Музеєзнавство”. Доц. Сурмач О.І.
Робоча  програма навчальної дисципліни   “Феномен масової культури”. Доц. Сінькевич О.Б.
Робоча  програма навчальної дисципліни   “Історія культурології”.
Ас. Гнатищак Г.Т.

Опис навчальної дисципліни
(Витяг з робочої програми навчальної дисципліни “Міфологія”)
Найменування показників 	Галузь знань, напрям підготовки, освітньо-кваліфікаційний рівень	Характеристика навчальної дисципліни	
		денна форма навчання	заочна форма навчання	
Кількість кредитів – 	Галузь знань

(шифр, назва)	Нормативна
	
Модулів – 4	Напрям

(шифр, назва)	Рік підготовки:	
Змістових модулів – 2	Спеціальність (професійне спрямування)
	ІІ-й	-й	
Курсова робота – немає		Семестр	
Загальна кількість годин – 		ІІІ-ІV-й	-й	
		Лекції	
Тижневих годин для денної форми навчання:
аудиторних – 4 год
самостійної роботи студента – 4 год	Освітньо-кваліфікаційний рівень:
баклавр	36 год.	 Год.	
		Практичні, семінарські	
		36 год.	 Год.	
		Лабораторні	
		 год.	 Год.	
		Самостійна робота	
		72 год.	 Год.	
		ІНДЗ: 	
		Вид контролю: 	
Примітка.
Співвідношення кількості годин аудиторних занять до самостійної і індивідуальної роботи становить:
I семестр: аудиторних годин – 36, лекційних – 18, семінарських – 18, самостійна робота – 55 годин; ІІ семестр: аудиторних годин – 34, лекційних – 17, семінарських – 17, самостійна робота – 55 годин.

Мета та завдання навчальної дисципліни
Мета ознайомити студентів з існуючими підходами до міфу, особливостями розвитку міфів у первісну епоху, специфікою існування та розвитком міфологічних систем в європейській культурі; навчити студентів вільно оперувати теоретичними аспектами міфу та широким фактологічним матеріалом.
В результаті вивчення даного курсу студент повинен 
знати: 
•	Головні теорії міфу, характеристики міфологічного мислення та світогляду;
•	Особливості існування міфів у первісній культурі;
•	Специфіку розвитку міфологічних систем, котрі існували в європейській культурі;
•	Характеристики існування соціальних міфів, їх головні форми, природу, етапи розвитку, головні риси соціальної міфології.
вміти:
•	Ідентифікувати елементи міфологічних систем, співвідносити їх з етапами розвитку певної міфології;
•	Аналізувати взаємовпливи різних міфологічних систем між собою та їх вплив на розвиток європейської культури;
•	Аналізувати риси міфологічного мислення за міфологічними сюжетами та проявами міфологічної поведінки.
Міжпредметні зв’язки:
Місце в структурно-логічній схемі спеціальності. Нормативна навчальна дисципліна “Міфологія” є складовою циклу професійної підготовки фахівців освітньо-кваліфікаційного рівня “бакалавр” спеціальності “культурологія”, є базовою для вивчення таких спеціальних дисциплін як “Філософія культури”, “Семіотика культури”, пов’язується з такими дисциплінами як “Історія світової культури”, “Релігієзнавство” “Історія української культури”, “Регіональна типологія культури” тощо.
Тема. “Міфологія та релігія” пов’язана із курсом “Релігієзнавство”: теми “Релігія як духовний та суспільний феномен”, “Ранні форми релігійних уявлень”, сприятиме засвоєнню матеріалу з курсів “Філософія культури” (питання “Структурні компоненти духовної культури” теми “Культура як феномен: проблеми самобуття культури”) та “Філософія релігії” (тема “Релігія як предмет універсального вивчення”).
Тема. “Міфологія та ідеологія” корелюється із курсом “Соціальна культурологія”, темою “Структурні компоненти духовної діяльності”, питанням “Культура та ідеологія”.
Тема. “Міфологія та художня творчість” пов’язана з курсами: “Естетика”, теми “Структура естетичної свідомості та її головні елементи”, “Мистецтво як соціальний та культурний феномен”, “Соціологія культури”, темою “Соціологія мистецтва”.
Тема “Міф як найдавніша форма духовної культури людства” ґрунтується на темі “Первісна культурно-історична епоха” з курсу “Історія світової культури”, темі “Походження та ранні форми релігії” з курсу “Релігієзнавство”, підводить до теми “Міф як знакова система ” з курсу “Семіотика культури”.
Знання, набуті студентами під час вивчення теми “Особливості міфологічного освоєння світу ” використовуються у темах курсу “Філософія культури”: “Культура та людина: антропологічні проблеми теорії культури”, “Культура та природа: екологічні проблеми теорії культури”, “Культура та суспільство: соціальні проблеми теорії культури”, “Ціннісна природа культури”.
Тема “Символізм міфологічної свідомості” пов’язана із темами “Культура як знаково-символічна система” курсу “Семіотика культури”, “Семіотичний напрям культурології. “Символічна” концепція культури” курсу “Історія культурології”.
Тема “Ритуал як найменша одиниця міфологічної свідомості” співвідноситься із темою “Релігія як духовний та суспільний феномен. Походження та ранні форми релігії” курсу “Релігієзнавство” та темою “Тропічноафриканський культурний регіон” курсу “Регіональна типологія культури”.
Тема “Антична міфологія як основа європейської науки та культури” пов’язується з темами “Античність як культурно-історична епоха”, “Історія культури Стародавньої Греції”, “Розвиток культури Стародавнього Риму” з курсу “Історія світової культури”, з темою “Європейсько-північноамериканський культурний регіон: європейська специфіка” курсу “Регіональна типологія культури”.
Тема “Міфологічність західноєвропейської середньовічної культури” пов’язана з темами “Історія культури західноєвропейського Середньовіччя” курсу “Історія світової культури”, “Європейсько-північноамериканський культурний регіон: європейська специфіка” з курсу “Регіональна типологія культури”.
Питання теми “Українська міфологія” корелюються із питаннями, котрі розглядаються в курсі “Історія української культури” (тема “Культура східних слов’ян: міфологічний простір та релігійні вірування”), курсі “Регіональна типологія культури” (тема “Особливості українського типу культури”), курсі “Історія релігії” (теми “Релігійні вірування праукраїнців”, “Поширення та утвердження християнського вчення на українських землях. Феномен двовір’я в українському християнстві”)
Тема “Соціальна міфологія Нового часу” пов’язана із темами курсу “Історія світової культури” (“Новий час як культурно-історична епоха”, “Історія культури ХІХ століття”, “Новітня культурно-історична епоха”), курсу “Семіотика культури” (“Семіотика повсякденності”), курсу “Філософія культури” (“Закономірності історичного розвитку культури”, “Елітарна та масова культура”) та курсу “Масова культура” (“Форми масової культури”, “Масове мистецтво”, “Мас культ і засоби масової комунікації”).

Програма навчальної дисципліни
Змістовий модуль 1. Міфологія в системі культури
Тема. Міфологія як наука
Міфологія як вчення про міфи. Основні значення міфу в сучасній культурі. Міфологія та міфотворчість. Особливості аналізу міфічного мислення в первісному суспільстві та в сьогоденні. 
Теорії міфу. Спроби тлумачення міфів у старогрецькій філософії: алегоричні та евгемеристичні трактування міфу. Вивчення міфу в епоху Просвітництва. Основні спроби класифікації міфологічних теорій: (Вундт, С. Токарєв, А. Лосєв).
Вивчення міфу представниками психоаналізу (З. Фройд, К.-Г. Юнг). Семіотичне дослідження міфу Е. Кассірера. Міф у структуралістських дослідженнях (К. Леві-Стросс, Л. Леві-Брюль, Р.Барт). Феноменологічний аналіз міфу у А.Ф.Лосєва. (Праця “Діалектика міфу”).
Література:
Голосовкер Я. Э. Логика мифа. -М., 1987.
Лосев А.Ф. Философия. Мифология. Культура. -М., 1991.
Стеблин-Каменский М.И. Миф. -Л., 1976.
Тема. Міфологія та релігія
Міфологія та релігія як два споріднені способи практично-духовного осягнення світу.
Взаємозв’язок міфології та релігії в первісній культурі. Фетишизм, тотемізм, анімізм та магія як первісні форми релігійного життя в межах міфологічних систем. Фетишизм як одна із форм первісної релігії. Сутність тотемізму. Е. Дюркгайм про тотемізм як основу виникнення релігії. Анімізм як релігійні вірування у первісних суспільствах за Е. Тайлором. Теорія аніматизму Р. Маретта. Магія: сутність, особливості прояву. Протиставлення дослідження магії теорії анімізму Дж. Фрезером. Включення магії та інших форм первісних вірувань в “гармонійну модель” культури у теорії Б. Маліновського.
Релігійна та міфологічна свідомість. Релігійна віра як інтегративна риса релігійної свідомості. Роль віри в релігії та міфології. Символізм, образність та алегоричність як риси релігійної свідомості та виявлення їх у свідомості міфологічній.
Сакралізація в міфології та релігії. Поняття сакрального. Обґрунтування природи “священного” та “світського” у теорії релігії Е. Дюркгайма. "Святість" в міфологічній свідомості та поведінці.
Література:
Дюркгайм Е. Первісні форми релігійного життя. – К., 2002.
Тайлор Э. Первобытная культура. – М., 1989.

Тема. Міфологія та ідеологія
Ідеологія як вчення про ідеї. Етимологія терміну. Антропологічне пояснення ідеології. Соціологічне розуміння ідеології. Концепція деідеологізації.
	Ідеологія як міф нового та новітнього часу. Структура ідеології. Функції ідеології. Соціальний міф як предмет вивчення соціальної міфології. Теорії соціального міфу (А. Шопенгауер, Ф. Ніцше, Ж. Сорель, В. Парето, З. Фройд, К.-Г. Юнг).
Міфологічне обґрунтування соціальної позиції сучасної людини. Основні соціальні позиції. Міф про Прометея і міф про Сізіфа, як виразники двох діаметрально протилежних життєвих позицій.
Соціальний міф та проблема свободи. Свобода волі та міфологічна свідомість. Чи може людина бути свобідною в міфі? Свобода творчості та соціальна міфотворчість.
Література:
Гуревич П. С. Социальная мифология. – М., 1983.
Ортега-і-Гассет Х. Бунт мас. // Ортега-і-Гассет Х. Вибрані твори. -К., 1994
Осипов Г. В. Социальное мифотворчетво и социальная практика. – М.,2000.

Тема. Міфологія та художня творчість
Естетизм міфологічної свідомості. Використання мистецьких засобів у міфі та міфотворчості. Міфи художньої діяльності. Міф “незрозумілої геніальності”.
Міф та література. Казка як виразник міфологічної свідомості. Героїчний епос. Міфологічний характер поезії. Міф та музичне мистецтво. Музика як один із найвищих способів символічного мислення. Міф та пластичні мистецтва. Храм як основний сакральний предмет міфологічної системи.
Міфологічність народного мистецтва. Колір та візерунки у художній виразності народного мистецтва. Символізм кольору у П. Флоренського. Первісна інтерпретація основних кольорів у міфологічній свідомості (за В. Тернером). Найбільш давні орнаментальні мотиви.
Література:
Искусство в системе культуры. – Л., 1987.
Каган М. С. Морфология искусства. – Л. – М., 1972.
Каган М. С., Толостова Т. В. Культура – философия – искусство. Діалог. – М., 1988.
Змістовий модуль 2. Міф як феномен
Тема. Міф як найдавніша форма духовної культури людства
Проблема дефініції міфу. Первісні міфи як особливий спосіб світобачення та світовідчуття.  Надприродний характер міфу. Міф як життєва реальність.
Структура міфу. Історичний аспект міфу: міф як історія подвигів надприродних істот та творення світу. Логіка міфу. Семіотика міфу. Полісимволізм міфу.
Функції міфу: соціально-регулятивна, оціночна, творча, пізнавальна. Міф як модель для наслідування. Б.Маліновський про функції міфів у первісному суспільстві.
Особливості побудови міфологічних сюжетів. Основні сюжетні мотиви: зачаття, народження, смерть, священний шлюб, метаморфози, битва 
Міфологічні персонажі: першопредки, культурні герої, духи, боги, хтонічні істоти, чудовиська.
Основні міфологічні моделі. Космогонічні міфи. Міфи про походження. Календарні міфи як втілення магічно-побутової діяльності первісної людини. Героїчні міфи – відображення життєвого циклу людини і спільноти. Есхатологічні міфи. Міфи про кінець світу як основа мілленаризму, карго-культи.
Література:
Леви-Брюль Л. Первобытное мышление. – М., 1994.
Леви-Стросс К. Первобытное мышление. –М., 1994.
Тайлор Э. Первобытная культура. – М., 1989.

Тема. Особливості міфологічного освоєння світу
Особливості міфологічного світосприйняття. Способи освоєння світу первісною людиною. Денна та нічна картини освоєного світу. 
Простір як форма міфологічного осягнення світу. Дуальність сприйняття простору: “чужий” світ – “свій” світ. Просторова ієрархія, її взаємозв'язок з аксіологічною ієрархією. Просторові та аксіологічні координати: “право”, “ліво”, “верх”, “низ”.
Ставлення до часу. Аксіологічна інтерпритація часу. Міфологічний час як час першотворення.
Слово як форма міфологічної свідомості. Аналіз взаємозв’язку слова та міфу у О. Потебні. Слово та ім’я в міфологічній інтерпретації світу. Міфологічне ім'я. Найменування як сакральний акт. Аксіологічний характер міфологічного імені. Міф як “розгорнуте магічне ім'я”.
Література:
Пивоев В.М. Мифологическое сознание как способ освоения мира. -Петрозаводск, 1991.
Потебня А.А. Слово и миф. –М., 1989.
Савельєва М. Ю. Лекции по мифологии культуры. – К., 2003.

Тема. Символізм міфологічної свідомості
Поняття символу. Символ як основний елемент міфологічної свідомості. Символ та знак. Творення символів. 
Проблема типологізації символів. Класифікація символів за сферою застосування: наукові, побутові, ідеологічні, художні, релігійні, міфологічні символи. Класифікація символів у К.Г. Юнга: природні та культурні символи. Часові та позачасові символи. Індивідуальні, групові та загально-людські (універсальні) символи.
Міф як символ. Міфологічний символ. Основні характеристики міфологічного символу. Ритуальний символ. Ознаки семантичної структури ритуального символу (за В.Тернером).
Література:
Тодоров Ц. Теории символа. – М., 1999.
Тэрнер В. Символ и ритуал. –М., 1983. 

Тема. Ритуал як найменша одиниця міфологічної свідомості
Ритуальність міфологічної свідомості. Ритуал як найдавніша форма духовної активності. Ритуальність та її функції. Ритуал та обряд.
Основні види первісних ритуалів. Класифікація ритуалів за А. ван Геннепом. Сезонні ритуали та ритуали “"за випадком"”. Основні етапи здійснення ритуалу. Поняття лімінальноті. 
Священнодійство та жертвоприношення як основні складові ритуалу. Сакральний характер ритуалу. Ігровий характер ритального дійства. Жертвоприношення як основа архаїчного обряду. 
Міф. Ритуал. Традиція Традиція як засіб консервації та трансляції ритуалів. Функції традиції. Традиція та новація в системі міфологічної свідомості.
Ритуали в житті сучасної людини. Найрозповсюдженіші сучасні ритуали як сакралізація кульмінаційних моментів людського життя в сьогоденні.
Література:
Фрэзер Дж. Золотая ветвь. –М., 1980.
Гейзінга Й. Homo ludens. –К., 1994
Тэрнер В. Символ и ритуал. –М., 1983.

Змістовий модуль 3. Міфологічні системи в історії європейської культури
Тема. Антична міфологія як основа європейської науки та культури
Грецька міфологія. Архаїчні уявлення стародавніх греків. Давньогрецька міфологія як історія суспільства. “Тератоморфізм” як принцип архаїчної міфології. Фетишизм в системі архаїчної грецької міфології. Фітоморфний фетишизм. Тваринний світ та зооморфні тотеми в міфологічній архаїці. Анімізм як вищий вияв архаїчної міфології та початок олімпійського періоду грецької міфології. 
Антропоморфізація божеств. Грецький пантеон богів. Формування олімпійського пантеону як характеристика класичної міфології, котра стала основою для європейської культури. Вшанування небесних, водяних, земних і підземних богів. Δαιμονεη (демони) – нижчі божества, посередники між людьми і богами. Героїзм давньогрецької класичної міфології. 
Ритуальність старогрецької міфології. Основні форми ритуальної поведінки: жертвоприношення, релігійні свята, ігри, різноманітні мантичні (ворожильні) обряди, містерії. Значення молитви в грецькій обрядовості. Процесії, танці, ігри як елементи богослужіння. Інститут жерців в Греції. Передбачення і пророкування. Таємні культи в давньогрецькій міфологічній системі.
Література:
Кун М. А. Легенди і міфи Стародавньої Греції. – Тернопіль, 1993.
Лосев А. Олимпийская мифология в ее социально-историческом развитии. – М., 1953.
Парандовський Я. Міфологія. – К., 1977.
Тахо-Годи А. А. Греческая міфологія. – М., 2002.
Міфологічна система Стародавнього Риму. Особливості розвитку римської міфології. Анімізм як основа архаїчної римської міфології. Особливий статус божеств, покровителів сім’ї та роду. Етруський пантеон богів як праобраз римського пантеону. Елліністичні впливи на розвиток римської міфологічної системи. Основні східні культи, котрі утвердилися в Стародавньому Римі: культ малоазійської богині Кібели та культ іранського бога сонця Мітри.
Соціальний характер міфології Стародавнього Риму. “Римський міф” як аналог космогонічного міфу у стародавніх римлян. Основні складові “римського міфу”. Республіканські міфи як втілення моральних чеснот римлян, – релігійного, військового та громадянського обов’язку.
Обрядовий характер римської міфології. Особливості виконання обрядів, молитов та жертвоприношень стародавніми римлянами. Інститут жерців у Стародавньому Римі.
Література:
Гиро П. Частная и общественная жизнь римлян. – СПб., 1995.
Нейхардт А. Легенды и сказания Древнего Рима. – М., 1987.
Парандовський Я. Міфологія. – К., 1977.

Тема. Міфологічність західноєвропейської середньовічної культури
Дохристиянські традиції європейських народів у житті середньовічної людини. Грецька, римська, кельтська та германо-скандинавська міфологічні системи як складові європейської культури.
Кельтська міфологія. Уявлення про існування вищих істот. Державний культ кельтів як вияв солярної міфології. Кельтські боги через антагонізм двох начал: боги дня, світла, життя, плодючості, мудрості і добра (“народ богині Дану”) в боротьбі з демонами ночі, темряви, смерті, безпліддя і зла (“боги Домну”). Уявлення про безсмертя душі та потойбічний світ. Космологічні уявленнями кельтів. Священні місця та об’єкти. Друїди – жерці кельтів. Основні священні ритуали та жертвоприношення. 
Германо-скандинавська міфологія. Відомості про германську міфологію у праці Тацита “Германія” Систематичний виклад скандинавської міфології містять у збірнику міфологічних та героїчних пісень “Старшій Едді” та підручнику поетичного мистецтва скальдів “Молодшій Едді”. Спільність сюжетів, персонажів та культів у германській та скандинавській міфологіях. Космологія германо-скандинавської міфологічної системи. Вищі боги. Другорядні божества германо-скандинавів. Міфологічні істоти: хтонічні та вогняні велетні, валькірії та ейнхерії. Нижча міфологія (альви, гноми, ельфи та цверги). Своєрідність есхатологічних міфів. 
Література:
Кельтськая мифология: Энциклопедия. – М., 2005.
Історія європейської ментальности / За ред. П. Дінцельбахера. – Львів: Літопис, 2004.
Старшая Эдда. Древнеирландские песни о богах и героях. – М.-Л.,1963.
Младшая Эдда. – М., 1970.
Мифы народов мира. – тт. 1-2. – М., 1982.
Християнство та язичницькі вірування. Асиміляція християнством символів, образів, ритуалів і міфів середземноморської культури. Поняття “двовір’я”. Трансформація дохристиянських вірувань європейців у культ святих та календарні свята. Язичницька символіка, пов’язана з особою Христа. Неперервність язичницької традиції у християнських святах. Поява свят вшанування героїв нового типу – святих та священномучеників. Міфологічний характер середньовічної культури через ставлення до смерті та померлих. 
Магія в середньовічній Європі. Священні речі як визнання можливості магічного в середовищі християнської церкви в середні віки. Уявлення про особливу надприродну силу святих людей, що могли творити чуда. Приклади контактної магії. Чаклуни та відьми як протиставлення до святих, наділених особливими властивостями. Чаклунство і “язичницьке безумство” в народній свідомості та церковному тлумаченні. “Молот відьом” про природу чаклунства, необхідність і методи боротьби з ним.
Зародження соціальної міфології. Різноманітність міфологічних традицій в соціальному середовищі. “Міф про походження”. Турнір як нове військове та рицарське свято. Цінності придворної культури та рицарства. “Урбанізація” селянських свят. 
Література:
Гуревич А. Я. Категории средневековой культуры. – М., 1992.
Ле Гофф Ж. Середньовічна уява. – Львів, 2007.
Історія європейської ментальности / За ред. П. Дінцельбахера. – Львів: Літопис, 2004.
Змістовий модуль 4. Міфологізм української культури
Тема. Українська міфологія
Українська міфологія як частина слов’янської міфології. Українська міфологія як основа національного світогляду українців. Зазначимо, що власне слов’янські міфологічні тексти не збереглися. Основні джерела з української міфології. Основні джерела з української міфології: письмові, археологічні, фольклорні, твори народного образотворчого мистецтва.
Основні поняття східно-слов’янської міфології. Анімізм, аніматизм та антропоморфізм. Світове дерево як відображення картини світу давніх українців. Уявлення про яв, нав та прав (сучасний, потойбічний та ідеально-небесний світи) в розумінні світобудови. 
Культ предків в міфологічній картині світу давніх українців. Особливості поховального обряду. Способи, ритуали та місця поховання. Уявлення про душу та дух. “Двоєдушники” як поняття східно-слов’янської міфології.
Нижча міфологія. Обожнення природи як основа язичницьких вірувань давніх українців. Основні духи природи, дому, злі духи: їх функції та ознаки.
Вища міфологія давніх українців як різновид землеробської міфологічної системи. Верховні божества української міфології. Божества, пов’язані з календарним циклом. Проблема верховного божества у слов’ян. Пантеон князя Володимира.
Найдавніші обряди та ритуали. Побутові та сімейні жертвоприношення слов’ян. Святилища: особливості архітектури та розміщення. Племінні святилища та святилища общинного користування, сімейні жертовники. Особливості здійснення жертвоприношень та вибору пожертви.
Двовір’я в українській культурі.
Література:
Булашев Г. Український народ у своїх легендах, релігійних поглядах та віруваннях. – К.,1992.
Митрополит Іларіон. Дохристиянські вірування українського народу. – Вінніпег, 1965р.
Міфи України. – К., 2006.
Петров В. Передхристиянські релігійно-світоглядові елементи. Генеза народних звичаїв і обрядів // Енциклопедія українознавства.
Попович М. В. Мировозрение древних славян. – К., 1986

Тема. Соціальна міфологія Нового часу
Соціальні міфи в ідеології. “Міф про героя” як основа соціальної міфології. Цілеспрямований та професійний характер творення міфів в сучасній міфології та ідеології. Нація як найбільш міфологізована соціальна спільнота. Міфологізація національної свідомості у формі авторського міфу. Т.Шевченко як прояв українського авторського національного міфу. 
	Ритуалізованість ідеології. Виникнення “священних місць”. Ювілеї як соціально оформлені ідеологічні ритуали.
Найзначніші міфи в ідеології ХХ ст. “Міф повернення до джерел” як приклад міфу Нового часу. “Міф про благородне походження” як основа націоналістичних ідеологій. Д. Донців про расові типи в українському етносі. Радикалізація “міфу про благородне походження” в нацистській Німеччині. Соціалістичний міф як підґрунтя радянської ідеології. Міфологізованість демократичної ідеології.
Розповсюдження соціального міфу на сучасному етапі. Засоби масової інформації як засоби ідеологічного, політичного, економічного, культурного впливу на свідомість і діяльність (поведінку) людей. Інформація як особливий вид ідеологічного впливу в постіндустріальному суспільстві. Основні міфологічні структури, котрі використовуються засобами масової інформації у впливі на масову свідомість. 
Література:
Кара-Мурза С. Г. Манипуляция сознанием. – М., 2000.
Осипов Г. В. Социальное мифотворчетво и социальная практика. – М.,2000.
Шестаков В. В. Мифология ХХ века. – М., 1988

Структура навчальної дисципліни
Назви змістових модулів і тем	Кількість годин	
	Денна форма	Заочна форма	
	Усього 	у тому числі	Усього 	у тому числі	
		л	п	лаб	інд	ср		л	п	лаб	Інд	ср	
1	2	3	4	5	6	7	8	9	10	11	12	13	
Змістовий модуль 1. Міфологія в системі культури	
Тема 1. Міфологія як наука.		4	4			8							
Тема 2. Міфологія та релігія		2	2			4							
Тема 3. Міфологія та ідеологія		2	2			4							
Тема 3. Міфологія та художня творчість		2	2			4							
Разом – зм. модуль1		10	10			20							
Змістовий модуль 2. Міф як феномен	
Тема 1. Міф як найдавніша форма духовної культури людства		2	2			4							
Тема 2. Особливості міфологічного освоєння світу		2	2			4							
Тема 3. Символізм міфологічної свідомості		2	2			4							
Тема 4. Ритуал як найменша одиниця міфологічної свідомості		2	2			4							
Разом – зм. модуль 2		8	8			16							
Змістовий модуль 3. Міфологічні системи в історії європейської культури	
Тема 1. Антична міфологія як основа європейської науки та культури		4	4			8							
Тема 2. Міфологічність західноєвропейської середньовічної культури		4	4			8							
Разом – зм. модуль 3		8	8			16							
Змістовий модуль 4. Міфологізм української культури	
Тема 1. Українська міфологія		4	4			8							
Тема 2. Соціальна міфологія Нового часу		4	4			8							
Разом – зм. модуль 4		8	8			16							
Усього годин 													

Теми семінарських занять
№
з/п	Назва теми	Кількість
Годин	
1	Міфологія як вчення про міфи.	2	
2	Сучасні міфологічні теорії	2	
3	Міфологія та релігія.	2	
4	Міфологія та ідеологія.	2	
5	Міфологія та художня творчість.	2	
6	Міф як найдавніша форма духовної культури людства.	2	
7	Основні форми міфологічної свідомості.	2	
8	Міф і символ.	2	
9	Міфи та ритуали.	2	
10	Міфологія Стародавньої Греції.	2	
11	Римська міфологія.	2	
12	Міфологічні системи народів західної Європи в середні віки.	2	
13	Міфологічні елементи у християнізованій європейській культурі	2	
14	Українська міфологія.	4	
15	Особливості існування міфів в Новий час.	2	
16	Соціальна міфологія та сучасна культура.	4	
	Разом	36	
Тема. Міфологія як вчення про міфи
1.	Міфологія як галузь філософського знання.
2.	Основні принципи дослідження міфів.
3.	Міф в історії культури.
Теми реферативних доповідей:
Міфологія – вчення про міфи.
Міф в античній культурі.
Міф як явище первісної культури.
Література:
Голосовкер Я. Э. Логика мифа. -М., 1987.
Кессиди Ф.Х. От мифа к логосу. -М., 1994.
Косарев А. Философия мифа. – М., 2000.
Лосев А.Ф. Философия. Мифология. Культура. -М., 1991.
Мелетинский Е. М. Поэтика мифа. – М.: Наука, 1976.
Пятигорський А. М, Мифологические размышления: Лекции по феноменологии мифа. – М., 1996.
Стеблин-Каменский М.И. Миф. -Л., 1976.

Тема. Сучасні міфологічні теорії
1.	Проблема міфу у психоаналізі.
2.	Семіотичне дослідження міфу Е. Кассірера. 
3.	Міф у структуралістських дослідженнях. 
Теми реферативних доповідей:
Алегоричні тлумачення міфу.
Дослідження міфу в романтизмі.
Раціоналістична теорія міфу.
Міфологічна школа у фольклористиці.
Натурміфологія як галузь міфологічних досліджень.
Соціологічний напрям у міфології.
Міф у філософії постструктуралізму.
Література:
Мелетинский Е. М. Мифологические теории на Западе // Вопросы философии. - № 7. – 1971.
Лосев А. Ф. Діалектика мифа //Лосев А. Ф. Философия. Мифология. Культура. – М.: Республіка, 1991.
Леві-Строс К. Структурна антропологія. – К.: Основи, 2000.
Юнг К. Архетипи колективного несвідомого…//Зарубіжна філософія ХХ ст. -Л., 1993.
Фрэзер Дж. Золотая ветвь. – М., 1983.
Кассирер Э. Философия символических форм. Введение и постановка проблемы // Культурология ХХ век. Антология. – М. : Юрист, 1995.
Кассирер Э. Избранное. Опыт о человеке. – М.: Юрист, 1998.
Юнг К. Г. Душа и миф. – М.-К.: Рефл-бук, Ваклер, 1996.
Фрейд З. Будущее одной иллюзии // Фрейд З. Основной инстинкт. – М.: Олимп, 1997.
Фрейд З. Неудовлетворенность культурой // Там же.
Фрейд З. Тотем и табу. - М.: Олимп; ООО «Изд-во АСТ - ЛТД», 1998.

Тема. Міфологія та релігія
1.	Міфологія та релігія як форми свідомості.
2.	Міфологія та релігія в первісній культурі.
3.	Міфологія та релігія в сучасності.
Теми реферативних доповідей:
Магія та релігія в міфологічній свідомості.
Священне, святе, сакральне в релігії та міфології.
Міфологізм релігійної свідомості.
Роль міфу в світових релігіях (або на вибір у християнстві, буддизмі чи ісламі).
Література:
Лосева И.Н. Миф и религия в отношении к рациональному познанию.// Вопросы философии. 1992, №7
Дюркгайм Е. Первісні форми релігійного життя. – К., 2002.
Тайлор Э. Первобытная культура. – М., 1989. 
Фрэзер Дж. Золотая ветвь. – М., 1983.

Тема. Міфологія та ідеологія
1.	Міф як елемент ідеологічної свідомості.
2.	Поняття соціального міфу.
3.	Міфи у політиці.
Теми реферативних доповідей:
Взаємозв’язок ідеології та міфології у Стародавній Греції.
Критика ідеології у творчості А. Шопенгауера.
“Воля до влади” як основа соціальної міфології у Ф. Ніцше.
Архетипний аналіз соціального міфу.
Політичний міф в ідеологічній системі.
Імідж політика як складова політичного міфу.
Література:
Гуревич П. С. Социальная мифология. – М., 1983.
Нортон Фрай. Архетипний аналіз: теорія мітів.// Антологія світової літературно-критичної думки ХХ ст. -Л., 1996.
Ортега-і-Гассет Х. Бунт мас. // Ортега-і-Гассет Х. Вибрані твори. -К., 1994
Осипов Г. В. Социальное мифотворчетво и социальная практика. – М.,2000.
Поппер К. Відкрите суспільство і його вороги. В 2 т. -К., 1994, Т 1.
Умберто Еко. Риторика та ідеологія.// Антологія світової літературно-критичної думки ХХ ст. -Л., 1996.
Фромм Е. Втеча від свободи.// Зарубіжна філософія ХХ ст. -Л., 1993.

Тема. Міфологія та художня творчість
1.	Міф як основа мистецтва.
2.	Міф та література.
3.	Міф та музичне мистецтво.
4.	Міф та пластичні мистецтва.
Теми реферативних доповідей:
Символіка образотворчого мистецтва.
Символіка храму в міфологічній системі.
Міф у мистецтві та мистецтво в міфі.
Казка: міф у літературному оформленні.
Музика та поезія в міфі.
Міфологія сучасного мистецтва.
Література:
Искусство в системе культуры. – Л., 1987.
Каган М. С. Морфология искусства. – Л. – М., 1972.
Каган М. С., _ол остова Т. В. Культура – философия – искусство. Діалог. – М., 1988.
Лосев А.Ф. Проблема символа и реалистическое исскуство. – М., 1976.
Матимонов В. Б. Первобытное искусство. – М., 1981.
Судьба искусства и культуры в западноевропейской мысли ХХ в. Сб. переводов. – М., 1979.
Топоров В. Н. Миф. Ритуал. Символ. Образ: Исследования в области мифопоетического. Избранное. – М., 1995.
Фрейденберг О. М. Миф и литература древности. – М., 1998.

Тема. Міф як найдавніша форма духовної культури людства
1.	Міф як особливий спосіб світовідчуття первісної людини.
2.	Структура архаїчного міфу.
3.	Функції міфу в первісних суспільствах.
4.	Основні міфологічні моделі.
Теми реферативних доповідей:
Міф як сакральне.
Міф як феномен первісної культури.
Архаїчні міфи як первісна наука.
Космогонічні міфи.
Есхатологічні міфи.
Література:
Malinowski B. Magie, Wissenschaft und Religion. – Frankfurt, 1973.
Дюркгайм Е. Первісні форми релігійного життя. – К.,
Леви-Брюль Л. Первобытное мышление. – М., 1994.
Леви-Стросс К. Первобытное мышление. –М., 1994.
Мифологический словарь / Под глав. ред. Мелетинского Е. М. – М., 1991.
Стеблин-Каменский М. И. Миф. -Л., 1976.
Тайлор Э. Первобытная культура. – М., 1989. 
Фрэзер Дж. Золотая ветвь. – М., 1983.
Элиаде М. Аспекты мифа. -М., 1996.

Тема. Основні форми міфологічної свідомості
1.	Простір в міфологічному сприйнятті світу первісною людиною.
2.	Міфологічне сприйняття часу.
3.	Слово як форма міфологічної свідомості.
4.	Міфологічне ім’я.
Теми реферативних доповідей:
Міф як форма свідомості.
Світове дерево як центр світу для міфологічної свідомості.
Аксіологічність міфологічної свідомості.
Міфологічний час як час першотворення.
Міфологічна картина світу первісної людини.
Література:
Пивоев В.М. Мифологическое сознание как способ освоения мира. -Петрозаводск, 1991.
Потебня А.А. Слово и миф. –М., 1989.
Савельєва М. Ю. Лекции по мифологии культуры. – К., 2003.
Лотман Ю. М. Миф – имя – культура // Лотман Ю. М. Семиосфера. – СПб., 2000.
Лосев А.Ф. Вещь и имя // Лосев А.Ф. Имя. Избранные работы, переводы, беседы, исследования, архивные материалы. – СПб., 1997.
Лосев А.Ф. Миф – развернутое магическое имя // Там же.
Хюбнер К. Истина мифа. – М., 1996.

Тема. Міф і символ
1.	Символізм людського життя.
2.	Класифікація символів.
3.	Символи в міфі. Міф як символ.
4.	Міфологічний та ритуальний символи.
Теми реферативних доповідей:
Дослідження символів В. Тернером.
Символізм в житті первісної спільноти.
Символи в житті сучасної людини.
Символ в історії культури.
Основні символи східної та західної культури: порівняльний аналіз.
Дослідження символу в постмодернізмі.
Архетипи як прасимволи.
Література:
Лосев А.Ф. Проблема символа и реалистическое исскуство. –М., 1976.
Тодоров Ц. Теории символа. – М., 1999.
Тэрнер В. Символ и ритуал. –М., 1983. 
Хендерсен Дж. Древние мифы и современный человек.// Юнг К. Человек и его символы.-С.-П., 1996.
Юнг К. Архетипи колективного несвідомого…//Зарубіжна філософія ХХ ст. -Л., 1993.
Юнг К. Подход к бессознательному. // Юнг К. Человек и его символы. -С.-П., 1996.
Яффе А. Символизм в изобразительном искусстве.// Юнг К. Человек и его символы. - С.-П., 1996.

Тема. Міфи та ритуали
1.	Поняття ритуалу. 
2.	Обряд, ритуал, традиція.
3.	Традиція та новація в міфології.
Теми реферативних доповідей:
Календарні ритуали.
Ініціаційні ритуали.
Жертвоприношення як особливий вид ритуальності.
Е. Дюркгайм про основні обрядові дійства.
Ритуальність професійної діяльності.
Ритуали в житті сучасної людини.
Сакральність ритуальної діяльності.
Література:
Леви-Стросс К.Первобытное мышление. –М., 1994.
Лосев А.Ф. Диалектика мифа. //Лосев А.Ф. Миф. Число. Сущность. -М., 1994.
Фрэзер Дж. Золотая ветвь. –М., 1980.
Гейзінга Й. Homo ludens. –К., 1994
Тэрнер В. Символ и ритуал. –М., 1983.
Дюркгайм Е. Первісні форми релігійного життя.

Тема. Міфологія Стародавньої Греції
1.	Специфіка грецької міфології.
2.	Антична космогонія.
3.	Олімпійський пантеон богів.
4.	Героїзм як характеристика грецької міфологї.
Теми реферативних доповідей:
Грецька міфологія в міфологічній системі Середземномор’я.
Символи грецької міфології.
Храм як елемент давньогрецької обрядовості.
Обряди Давньої Греції.
Література:
Античная мифология. Энциклопедия / Под общей ред. Королева К. – М.: Эксмо, Мидгард, 2004. – 767 с.
Грейвс Р. Мифы древней Греции. – М., 1992.
Зелинский Ф. Древнегреческая религия. – К., 1993.
Куманецкий К. История культуры Древней Греции и Древнего Рима. – М., 1990.
Лосев А. Античная мифология в ее историческом развитии. – М., 1957.
Лосев А. Олимпийская мифология в ее социально-историческом развитии. – М., 1953.
Нельсон М. Греческая народная религия. – СПб., 1999.
Тахо-Годи А. А. Греческая міфологія. – М., 2002.

Тема . Римська міфологія
1.	Особливості розвитку римської міфології.
2.	Соціальний характер міфології Стародавнього Риму. “Римський міф”.
3.	Обрядовість римської міфології.

Теми реферативних доповідей:
Плюралізм римської міфології.
Список римських божеств у Indigitamenta (давніх книгах понтифіків).
Еллінізація римської міфології.
Культ Кібели в Стародавньому Римі.
“Сивіллині книги” в міфології Риму.
Формалізм ритуальної діяльності давніх римлян.
Римська міфологічна система та забобони.
Література:
Античная мифология. Энциклопедия / Под общей ред. Королева К. – М.: Эксмо, Мидгард, 2004. – 767 с.
Гиро П. Частная и общественная жизнь римлян. – СПб., 1995.
Куманецкий К. История культуры Древней Греции и Древнего Рима. – М., 1990.
Парандовський Я. Міфологія. – К., 1977.
Ферреро Г. Величие и падение Рима. – СПб., 1998.

Тема. Міфологічні системи народів західної Європи в середні віки
1.	Уявлення кельтської міфології.
2.	Основні обряди та ритуали кельтів.
3.	Головні божества германо-скандинавської міфології.
4.	Нижча міфологія германо-скандинавських народів.
5.	Космологія та есхатологія германо-скандинавської міфологічної системи.
Теми наукових рефератів:
Пережитки кельтської язичності.
“Старша Едда” та “Молодша Едда” як джерела зі скандинавської міфології.
Войовничі божества германо-скандинавської міфологічної системи.
Література:
Найдыш В. М. Философия мифологии. От античности до эпохи романтизма. – М., 2002.
Кельтськая мифология: Энциклопедия. – М., 2005.
Історія європейської ментальности / За ред. П. Дінцельбахера. – Львів: Літопис, 2004.
Старшая Эдда. Древнеирландские песни о богах и героях. – М.-Л.,1963.
Младшая Эдда. – М., 1970.
Корни Иггдрасиля. – М., 1997.

Тема. Міфологічні елементи у християнізованій європейській культурі
          1.Християнство та язичницькі вірування.
2.Магія в середньовічній Європі.
3.Зародження соціальної міфології.
Теми реферативних доповідей:
Основні християнізовані символи середземноморської культури.
Язичницькі вірування в календарних святах.
Неперервність язичницької традиції у християнських святах.
Чаклунство в світському та церковному законодавстві.
“Молот відьом” – доленосна книга середньовіччя.
Рицарські ордени: історія та міфи.
Література:
Гуревич А. Я. Средневековый мир: культура безмолствующего большинства. – М., 1990.
Добиаш-Рождественская О. А. Культура западноевропейского средневековья. – М., 1987.
Історія європейської ментальности / За ред. П. Дінцельбахера. – Львів: Літопис, 2004.
Кардини Ф. Истоки средневекового рыцарства. – М., 1987.
Ле Гофф Ж. Цивилизация средневекового Запада. – М., 1992.
Найдыш В. М. Философия мифологии. От античности до эпохи романтизма. – М., 2002.
Оссовская М. Рыцарь и буржуа. – М., 1987.
Уотс Алан. Миф и ритуал в христианстве. – К., 2003.
Хейзинга Й. Осень Средневековья. – М.,1988.
Художественный язык средневековья. – М., 1982.
Шпренгер Я., Инститорис Г. Молот ведьм. – М., 1990.

Тема. Українська міфологія
1.	Основні джерела з української міфології.
2.	Основні поняття східно-слов’янської міфології.
3.	“Вища міфологія” давніх українців.
4.	Найдавніші обряди та ритуали.
5.	Двовір’я як синтез язичницьких та християнських елементів в українській ментальності.
6.	Вплив дохристиянських уявлень українців на формування національної культури
Теми реферативних доповідей:
Міфологічні уявлення українців про людину.
Флора та фауна в українській міфології.
Уособлення днів тижня в міфології українців.
Астральні міфи українців.
Українські міфологічні уявлення про людей з надприродними властивостями.
Література:
Воропай О. Звичаї нашого народу. Етнограф. Нарис: В 2т. –К.,1991.
Грушевський М. С. Історія України-Руси. – Т. 1..
Історія української культури: В 5 тт. – Т. 1.
Культура і побут населення України. – К., 1991.
Міфи України. – К., 2006.
Петров В. Передхристиянські релігійно-світоглядові елементи. Генеза народних звичаїв і обрядів // Енциклопедія українознавства.
Попович М. В. Мировозрение древних славян. – К., 1986.
Українська душа / За ред. Храмової В. – К., 1992.
Янів В. Нариси до історії української етнопсихології. – Мюнхен, 1993.

Тема. Особливості існування міфів в Новий час
1.	“Міф про героя” як основа соціальної міфології Нового часу. 
2.	Авторський міф на прикладі міфологізації української національної свідомості.
3.	Основні соціально оформлені ідеологічні обряди та ритуали.
Теми реферативних доповідей:
Національні визвольні рухи та міфологія.
“Міф повернення до джерел” як приклад соціального міфу.
“Міф про благородне походження” в ідеології націоналізму.
Література:
Гвардини Р. Спаситель в мифе, откровении и политике. Теологические роздумья. // Культурология: Хрестоматия. – М., 2000. – С.315-340.
Донцов Д. Дух нашої давнини. – Дрогобич, 1991.
Забужко О. Філософія української ідеї та європейський контекст. – К., 1993.
Забужко О. Шевченків міф України. -К., 1997.
Найдыш В. М. Философия мифологии: ХІХ – начало ХХ в. – М., 2004.
Тихолаз А. Тирановбивці Гармодій та Арістогон: народження політичного міфу.// Філософська і соціологічна думка. 1994 р. №3-4.

Тема. Сучасна соціальна міфологія
1. Основні міфи тоталітарного суспільства:
a)	Соціальна міфологія фашизму;
b)	Соціальні міфи в ідеології марксизму-ленінізму;
c)	Міфологія сучасних тоталітарних систем.
Міфи та міфологеми демократичної ідеології.
Засоби розповсюдження соціального міфу на сучасному етапі:
a)	Телебачення;
b)	Друковані ЗМІ;
c)	Комікси;
d)	Інтернет.

Теми реферативних доповідей:
“Міф про супермена” в сучасній соціальній міфології.
Міфологізація особистостей у мас-медіа.
Реклама як засіб розповсюдження соціального міфу.
Глянцевий журнал як елемент міфологізації в сучасному суспільстві.
Теорія мас як основа сучасної соціальної міфології.
Міф та сучасна масова культура.
Особливості сучасної міфотворчості.
Література:
Багинський В. Влада міфа: онтологія проникаючої трагедії // Філософська і соціологічна думка. - № 3. – 1993.
Гулыга А. Миф и современность // Иностранная література. – 1984. – № 2.
Гуревич П. С. Социальная мифология. – М., 1983.
Кара-Мурза С. Г. Манипуляция сознанием. – М., 2000.
Ортега-і-Гассет Х. Бунт мас. // Ортега-і-Гассет Х. Вибрані твори. -К., 1994
Осипов Г. В. Социальное мифотворчетво и социальная практика. – М.,2000.
Усов Д. В. Масовість як фактор тоталітарної міфологізації суспільної свідомості // Актуальні філософські та культурологічні проблеми сучасності. – К., 2000.
Усов Д. В. Міфологізація свідомості в сучасному суспільстві // Актуальні філософські та культурологічні проблеми сучасності. – К., 2000.
Цуладзе А. Политические манипуляции, или покорение толпы. – М., 1999.
Шестаков В. В. Мифология ХХ века. – М., 1988.

Самостійна робота
№
з/п	Назва теми	Кількість
Годин	
1	Міфологія як наука	8	
2	Міфологія та релігія	4	
3	Міфологія та ідеологія	4	
4	Міфологія та художня творчість	4	
5	Міф як найдавніша форма духовної культури людства	4	
6	Особливості міфологічного освоєння світу	4	
7	Символізм міфологічної свідомості	4	
8	Ритуал як найменша одиниця міфологічної свідомості	4	
9	Антична міфологія як основа європейської науки та культури	8	
10	Міфологічність західноєвропейської середньовічної культури	8	
11	Українська міфологія	8	
12	Соціальна міфологія Нового часу	8	
	Разом	36	
Тема. Міфологія як наука
1.	Ф. В. Й. Шеллінг. “Вступ до філософії міфології”. 
2.	Філософія міфу А. Ф. Лосєва.
3.	Архитипічний аналіз міфу К.-Г. Юнга.
4.	Міф у філософії Р.Барта.
Опрацювання першоджерел:
Барт Р. Мифологии. – М.: Изд-во им. Сабашниковых, 2000.
Лосев А. Ф. Діалектика мифа //Лосев А. Ф. Философия. Мифология. Культура. – М.: Республіка, 1991.
Шеллинг Ф.В.Й. Введение в философию мифологии.// Шеллинг Ф.В.Й. Сочинения. -М., 1989. т2.
Юнг К.-Г. Концепция коллективного бессознательного[Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://oculus.com.ua/stat.

Тема. Міфологія та релігія
1.	Первісна людина та її релігія
2.	Публічний характер первісних культів.
3.	Магія як основа релігії.
Опрацювання першоджерел:
Малиновский Б. Магия, наука и религия. [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://www.gumer.info/bogoslov_Buks/Relig/malin/index.php

Тема. Міфологія та ідеологія
1.	Теорія соціального міфу Ж. Сореля.
2.	Народ як суб’єкт соціальної міфології.
3.	Міф та революції
Опрацювання першоджерел:
Сорель Ж. Социализм и насилие [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://www.syndikalist.narod.ru/sorel/sorel2.htm

Тема. Міфологія та художня творчість
1.	Міф у літературі.
2.	Міф про Трістана та його впливи на розвиток європейської культури.
3.	Героїчний епос та куртуазні романи
Опрацювання першоджерел:
Ружмон Дені де. Любов і західна культура. – Львів: Літопис, 2000. – 304 с.

Тема. Міф як найдавніша форма духовної культури людства
1.	Пережитки в культурі як елементи первісного міфу.
2.	Вплив мови на формування міфу.
3.	Головні види міфів.
4.	Анімізм як визначальна міфологічна форма в первісній культурі.

Опрацювання першоджерел:
Тайлор Э. Первобытная культура. – М., 1989. 

Тема. Особливості міфологічного освоєння світу
1.	Надприродне в первісному мисленні
2.	Внутрішня логіка міфів.
3.	Міф та моделювання структур спорідненості у первісних народів.
Опрацювання першоджерел:
Леви-Брюль Л. Первобытное мышление. – М., 1994.
Леви-Стросс К. Первобытное мышление. –М., 1994.

Тема. Символізм міфологічної свідомості
1.	Символічна мова міфу.
2.	Міф як символічне утворення культури.
3.	Універсалізм символіки в давніх міфологічних системах.
Опрацювання першоджерел:
Фрэзер Дж. Золотая ветвь. – М., 1983.

Тема. Ритуал як найменша одиниця міфологічної свідомості
1.	Основні обрядові дійства тотемної системи Австралії у дослідженні Е.Дюркгайма.
2.	Негативний та позитивний культ.
3.	Спокутні обряди та двозначність поняття сакральності.
Опрацювання першоджерел:
Дюркгайм Е. Первісні форми релігійного життя. Тотемна система в Австралії. – К.: Юніверс, 20002. – 424 с.

Тема. Антична міфологія як основа європейської науки та культури
1.	Олімпійські боги, титани та гіганти.
2.	Жертвоприношення в Стародавній Греції.
3.	Містерії як феномен грецької міфології.
4.	Головні давньогрецькі святкування.
     5.  Основні культи в Стародавньому Римі.
 6.  Ворожіння як елемент давньоримської міфології.
 7.  Міф про Вічне місто як зразок космогонії.
Література:
Грейвс Р. Мифы древней Греции. – М., 1992.
Кун М. А. Легенди і міфи Стародавньої Греції. – Тернопіль, 1993.
Парандовський Я. Міфологія. – К., 1977.
Нейхардт А. Легенды и сказания Древнего Рима. – М., 1987.
Гиро П. Частная и общественная жизнь римлян. – СПб., 1995.
Мифы народов мира. – тт. 1-2. – М., 1982.

Тема. Міфологічність західноєвропейської середньовічної культури
1.	Релігійні вірування давніх британців.
2.	Друїдизм як феномен кельтської міфології.
3.	“Рагнарьок” – взірець своєрідності скандинавської есхатології
4.	Германо-скандинавська міфологія в героїчному епосі.
5.	Карнавали та маскаради як складові міфологічного світогляду європейської людини.
6.	Відьомство як магічний феномен середньовічної культури.
7.	Рицарський турнір як ініціаційний ритуал.
Література:
Кельтськая мифология: Энциклопедия. – М., 2005.
Старшая Эдда. Древнеирландские песни о богах и героях. – М.-Л.,1963.
Мифы народов мира. – тт. 1-2. – М., 1982.
Кардини Ф. Истоки средневекового рыцарства. – М., 1987.
Опрацювання першоджерел:
Шпренгер Я., Инститорис Г. Молот ведьм. – М., 1990.

Тема. Українська міфологія
1.	Космогонічні українські народні погляди та вірування. Світове дерево.
2.	Основні символи української міфології.
3.	Демонологія українців.
4.	Календарна міфологія стародавніх слов’ян.
Література:
Булашев Г. Український народ у своїх легендах, релігійних поглядах та віруваннях. – К.,1992.
Митрополит Іларіон. Дохристиянські вірування українського народу. – Вінніпег, 1965р.
Рыбаков Б. А. Язычество древних славян.
Українці: народні вірування, повір’я, демонологія. – К., 1991.

Тема. Соціальна міфологія Нового часу
1.	Нація як суб’єкт міфотворчості.
2.	Культурний герой в соціальній міфології Нового часу.
3.	Міфологізація особистостей у мас-медіа.
4.	Реклама як засіб розповсюдження соціального міфу.
Література:
Кара-Мурза С. Г. Манипуляция сознанием. – М., 2000.
Цуладзе А. Политические манипуляции, или покорение толпы. – М., 1999.
Шестаков В. В. Мифология ХХ века. – М., 1988.
Элиаде М. Аспекты мифа. -М., 1996.

Методи контролю
Навчальна дисципліна “Міфологія” оцінюється за модульно-рейтинговою системою, яка складається з 4 модулів (по 2 в кожному семестрі).
1 модуль проводиться на 10 тижні І семестру
2 модуль – 18 тиждень І семестру
3 модуль – 9 тиждень ІІ семестру
4 модуль – 17 тиждень ІІ семестру.
Оцінювання відбувається за такими формами контролю:
Поточний контроль, модульний контроль, іспит (лише для студентів філософського факультету).
Розподіл балів, що присвоюється студентам
Поточний контроль:
Усна відповідь – 5 балів
Реферативна доповідь -6 балів
Доповнення – 3 бали
Домашня письмова робота (реферат, есе тощо) – 5 балів /одна в семестр/

Модульний контроль:
Контрольна робота, колоквіум або тестові завдання – 2 змістових модулі протягом семестру.

За кожен змістовий модуль – 10 балів.
За результатами кожного семестру студент отримує підсумкову оцінку – до 50 балів, яка розраховується як накопичувальна оцінка за кожен із змістових модулів та сумарний бал поточного контролю. Загальна оцінка за курс визначається за формулою: 50 балів за поточний контроль (визначається як середнє арифметичне підсумкових оцінок за І і ІІ семестр) + 50 балів за іспит (з яких 20 балів – тестові завдання, 30 балів – усне опитування). Для студентів факультету культури і мистецтв, для яких запланована форма контролю – залік – підсумкова оцінка виводиться засобом сумування балів за І і ІІ семестр.

Якщо за результатами модульно-рейтингового контролю студент отримав середнє арифметичне за підсумковий контроль менше, ніж 24 балів, то студент не допускається до іспиту і вважається таким, що не виконав усі види робіт, які передбачаються навчальним планом з дисципліни “Міфологія”.
Оцінювання знань студента здійснюється за 100-бальною шкалою (для екзаменів і заліків).
•	максимальна кількість балів при оцінюванні знань студентів з дисципліни, яка завершується екзаменом, становить за поточну успішність 50 балів, на екзамені – 50 балів;
•	при оформленні документів за екзаменаційну сесію використовується таблиця відповідності оцінювання знань студентів за різними системами.

Шкала оцінювання: вузу, національна та ECTS

Оцінка  ECTS	Оцінка в балах	За національною шкалою	
		Екзаменаційна оцінка, оцінка з диференційованого заліку	
Залік	
А	90 – 100	5	Відмінно	

Зараховано	
В	81-89	4	Дуже добре 		
С	71-80		Добре		
D	61-70	3	Задовільно 		
Е 	51-60		Достатньо		

Модульні питання для контрольної роботи:
Модуль №1
1.	Міфологія як галузь філософського знання.
2.	Основні принципи дослідження міфів.
3.	Міф в історії культури.
4.	Проблема міфу у психоаналізі.
5.	Семіотичне дослідження міфу Е. Кассірера. 
6.	Міф у структуралістських дослідженнях. 
7.	Феноменологічний аналіз міфу у А.Ф.Лосєва. (Праця "Діалектика міфу")
8.	Алегоричні тлумачення міфу.
9.	Дослідження міфу в романтизмі.
10.	Раціоналістична теорія міфу.
11.	Міфологічна школа у фольклористиці.
12.	Натурміфологія як галузь міфологічних досліджень.
13.	Соціологічний напрям у міфології.
14.	Філософія міфу А. Ф. Лосєва.
15.	Архитипічний аналіз міфу К.-Г. Юнга.
16.	Міф у філософії постструктуралізму.
17.	Міфологія та релігія як форми свідомості.
18.	Міфологія та релігія в первісній культурі.
19.	Міфологія та релігія в сучасності.
20.	Міфологізм основних соціальних позицій сучасної людини
21.	Соціальний міф в структурі культури.
22.	Авторський міф.
23.	Міф як основа мистецтва.
24.	Міф та література.
25.	Міф та музичне мистецтво.
26.	Міф та пластичні мистецтва.
27.	Міфологічність народного мистецтва.
28.	Первісні релігійні вірування як елементи міфологічної свідомості.

Модуль № 2
1.	Міф як феномен первісної культури.
2.	Особливості побудови міфологічних сюжетів. Персонажі міфу.
3.	Основні міфологічні моделі.
4.	Функції міфу в первісній культурі.
5.	Основні характеристики міфологічної свідомості.
6.	Простір як форма міфологічного світосприйняття.
7.	Світове дерево як космологічна модель первісної міфології.
8.	Час як форма міфологічної свідомості.
9.	Ритуальність міфологічної свідомості. 
10.	Основні види первісних ритуалів.
11.	Священнодійство та жертвоприношення як основні складові ритуалу.
12.	Ритуали в житті сучасної людини.
13.	Основні теорії міфу.
14.	Основні форми міфологічного освоєння світу.
15.	Символ як основний елемент міфологічної свідомості.
16.	Класифікація символів у К.Г.Юнга.
17.	Ритуал як найдавніша форма духовної активності.
18.	Сакральність ритуалів міфологічної свідомості.
19.	Традиція та новація в ґенезі міфологічного мислення.
20.	Функції традиції як засобу соціальної регуляції.
21.	Слово як форма міфологічного освоєння світу. Міфічне ім’я.
22.	Ритуал, обряд, традиція.
23.	Аксіологічність міфологічної свідомості.
24.	Міфологічний час як час першотворення.
25.	Міфологічна картина світу первісної людини.
26.	Слово як форма міфологічної свідомості.
27.	Міфологічне ім’я.
28.	Ритуали в житті сучасної людини.
Модуль № 3
1.	Уявлення кельтської міфології.
2.	Основні обряди та ритуали кельтів.
3.	Головні божества германо-скандинавської міфології.
4.	Нижча міфологія германо-скандинавських народів.
5.	Космологія та есхатологія германо-скандинавської міфологічної системи.
6.	Антична міфологія як основа європейської науки та культури
7.	Архаїчні міфологічні уявлення стародавніх греків.
8.	Антропоморфізація божеству грецькій міфології. Олімпійський пантеон богів.
9.	Ритуальність грецької міфології.
10.	Культ героїв у Стародавній Греції.
11.	Уявлення про душу у стародавніх греків.
12.	Пантеон богів давньоримської міфології. Капітолійська трійця.
13.	Ритуалізм давніх римлян як специфічна характеристика римської міфології.
14.	Особливості розвитку римської міфології.
15.	Соціальний характер міфології Стародавнього Риму. “Римський міф”.
16.	. Християнство та язичницькі вірування.
17.	Магія в середньовічній Європі.
18.	Зародження соціальної міфології.
19.	Карнавали та маскаради як складові міфологічного світогляду європейської людини.
20.	Рицарський турнір як ініціаційний ритуал.
Модуль № 4
1.	Основні джерела з української міфології.
2.	Основні поняття східно-слов’янської міфології.
3.	“Вища міфологія” давніх українців.
4.	Обряди та жертвоприношення давніх слов’ян.
5.	Слов’янські божества. Пантеон Володимира Великого.
6.	Сімейна обрядовість українців.
7.	“Двоєвір’я” українців: синтез язичництва та християнства.
8.	“Міф про героя” як основа соціальної міфології.
9.	Вплив дохристиянських уявлень українців на формування національної культури.
10.	Основні символи української міфології.
11.	“Міф про героя” як основа соціальної міфології Нового часу. 
12.	Нація як суб’єкт міфотворчості.
13.	Авторський міф на прикладі міфологізації української національної свідомості.
14.	Основні соціально оформлені ідеологічні обряди та ритуали.
15.	Основні міфи тоталітарного суспільства:
16.	Соціальна міфологія фашизму;
17.	Соціальні міфи в ідеології марксизму-ленінізму;
18.	Міфологія сучасних тоталітарних систем.
19.	Міфи та міфологеми демократичної ідеології.
20.	Засоби розповсюдження соціального міфу на сучасному етапі
Контрольні питання:
Міф як феномен первісної культури.
Особливості побудови міфологічних сюжетів. Персонажі міфу.
Основні міфологічні моделі.
Функції міфу в первісній культурі.
Основні характеристики міфологічної свідомості.
Простір як форма міфологічного світосприйняття.
Світове дерево як космологічна модель первісної міфології.
Час як форма міфологічної свідомості.
Ритуальність міфологічної свідомості. 
Основні види первісних ритуалів.
Священнодійство та жертвоприношення як основні складові ритуалу.
Ритуали в житті сучасної людини.
Основні теорії міфу.
Теорія міфу А.Ф.Лосєва.
Основні форми міфологічного освоєння світу.
Символ як основний елемент міфологічної свідомості.
Класифікація символів у К.Г.Юнга.
Ритуал як найдавніша форма духовної активності.
Сакральність ритуалів міфологічної свідомості.
Традиція та новація в ґенезі міфологічного мислення.
Функції традиції як засобу соціальної регуляції.
Слово як форма міфологічного освоєння світу. Міфічне ім’я.
Ритуал, обряд, традиція.
Аксіологіка міфу.
Первісні релігійні вірування як елементи міфологічної свідомості.
Анімістична теорія релігії Е. Тейлора.
Ідея преанімізму (аніматизм) Р. Маррета.
Магія як складова частина міфологічної системи.
Міфологія та релігія як засоби соціальної регуляції.
Міфологія як частина релігійного світогляду.
Ідеологія як міф Нового часу.
Міфологізм основних соціальних позицій сучасної людини
Соціальний міф в структурі культури.
Авторський міф.
Література та міфологія.
Міфологія та зображальні мистецтва.
Міф та музичне мистецтво.
Міфологічність народного мистецтва.
Вираження міфів засобами масової комунікації.
Символіка образотворчих мистецтв у міфологічному світогляді.
Колористична символіка міфу.
Орнаментальні, зооморфні та рослинні мотиви в міфологічній символіці.
Антична міфологія як основа європейської науки та культури
Архаїчні міфологічні уявлення стародавніх греків.
Антропоморфізація божеству грецькій міфології. Олімпійський пантеон богів.
1.	Ритуальність грецької міфології.
Культ героїв у Стародавній Греції.
Уявлення про душу у стародавніх греків.
Пантеон богів давньоримської міфології. Капітолійська трійця.
Ритуалізм давніх римлян як специфічна характеристика римської міфології.
Особливості розвитку римської міфології.
Соціальний характер міфології Стародавнього Риму. “Римський міф”.
Кельтська міфологія.
Германо-скандинавська міфологія.
Християнство та язичницькі вірування в західноєвропейській середньовічній культурі.
Магія в середньовічній Європі.
Зародження соціальної міфології в культурі західно-європейського середньовіччя.
Основні джерела з української міфології.
Основні поняття східно-слов’янської міфології.
“Вища міфологія” давніх українців.
Обряди та жертвоприношення давніх слов’ян.
Слов’янські божества. Пантеон Володимира Великого.
Сімейна обрядовість українців.
“Двоєвір’я” українців: синтез язичництва та християнства.
“Міф про героя” як основа соціальної міфології.
Тайлор Е. “Первісна культура”.
Фрезер Дж. “Золота гілка”.
Дюркгайм Е. “Первісні форми релігійного життя”.
Лосєв А. Ф. “Діалектика міфу”.
Воропай О. “Звичаї нашого народу”.
Огієнко І. (митрополит Ілларіон) “Дохристиянські вірування українського народу”.
Леві-Стросс К. “Структурна антропологія ” (“Первісне мислення”).
Потебня А.А. “Слово і міф”.
І. Нечуй-Левицький “Світогляд українського народа”.
Барт Р. “Міфології”.
Основні спроби класифікації міфологічних теорій: (Вундт, С. Токарєв, А. Лосєв).
Вивчення міфу представниками психоаналізу (З. Фройд, К.-Г. Юнг).
 Семіотичне дослідження міфу Е. Кассірера. 
Міф у структуралістських дослідженнях (К. Леві-Стросс, Л. Леві-Брюль, Р.Барт). 
“Міф про благородне походження” в ідеології ХІХ – ХХ ст..
Міфи марксистської ідеології.
Міфи та міфологеми демократичної ідеології.
Сучасні засоби розповсюдження соціального міфу.

Методичне забезпечення
1. Дарморіз О. В. Комплексна програма з курсу “Міфологія” для студентів філософського факультету (спеціальність “культурологія”) – Львів: Видавничий центр ЛНУ імені Івана Франка, 2008. – 21 с.
2. Дарморіз О. Міфологія: навч. посібник. – Львів: ЛНУ імені Івана Франка, 2010. – 248 с.
Рекомендована література
Базова:
1.	Барт Р. Мифологии. – М.: Изд-во им. Сабашниковых, 2000.
2.	Воропай О. Звичаї нашого народу. Етнограф. Нарис: В 2т. –К.,1991.
3.	Гуревич П. С. Социальная мифология. – М.: Прогресс, 1983.
4.	Леви-Брюль Л. Первобытное мышление. – М., 1994.
5.	Леви-Стросс К. Первобытное мышление. – М.: Республика, 1994.
6.	Лосев А. Ф. Діалектика мифа //Лосев А. Ф. Философия. Мифология. Культура. – М.: Республіка, 1991.
7.	Мелетинский Е. М. Поэтика мифа. – М.: Наука, 1976.
8.	Митрополит Іларіон. Дохристиянські вірування українського народу. – Вінніпег, 1965р.
9.	Мифологии древнего мира. – М., 1977.
10.	Мифы народов мира. Энциклопедия. – М., 1982.
11.	Младшая Эдда. – М., 1970.
12.	Нечуй-Левицький І. Світогляд українського народу. Ескіз української міфології. – К., 2003.
13.	Пивоев В. М. Мифологическое сознание как способ освоения мира. – Петрозаводск: Карелия, 1991.
14.	Потебня А. А. Слово и миф. – М.: Правда, 1989.
15.	Ружмон Дені де. Любов і західна культура. – Львів: Літопис, 2000. – 304 с.
16.	Старшая Эдда. Древнеирландские песни о богах и героях. – М.-Л.,1963.
17.	Тайлор Э. Первобытная культура. – М.: ИПЛ, 1989.
18.	Фрезер Дж. Золотая ветвь. – М.: ИПЛ, 1986.
19.	Шеллинг Ф. В. Й. Введение в философию мифологии // Шеллинг Ф. В. Й. Соч.: В 2-х т. – Т. 2. – М.: Мысль, 1993-1998.
20.	Шпренгер Я., Инститорис Г. Молот ведьм. – М., 1990.
21.	Элиаде М. Аспекты мифа. – М.: Инвест-ППП, 1996.

Допоміжна
1.	Батай Ж. Гегель, смерть и жертвоприношение // Танатография Эроса: Жорж Батай и французская мысль середины ХХ века. – СПб.: Мифрил,1994.
2.	Галаганова С. Учение Э. Винера о мифе как средстве массовой коммуникации // 
3.	Гердер И. Г. Идеи к философии истории человечества. – М., 1977.
4.	Голосовкер Я. Сказания о титанах. – М., 1957.
5.	Додельцев Р. Ф. Концепция культуры З. Фрейда. – М.: Знание, 1989.
6.	Дюмезиль Ж. Верховные боги индоевропейцев. – М., 1986.
7.	Елсуков А. Н. Познание и миф. – Минск, 1984.
8.	Касірер Е. Людський світ простору та час // Філософська та соціологічна думка. – 1991. - №5.
9.	Кассирер Э. Избранное. Опыт о человеке. – М.: Юрист, 1998.
10.	Кассирер Э. Философия символических форм. Введение и постановка проблемы // Культурология ХХ век. Антология. – М. : Юрист, 1995.
11.	Леви-Брюль Л. Сверхъестественное в первобытном мышлении. – М.: Педагогика-Пресс, 1994.
12.	Леви-Стросс К. Первобытное мышление. – М.: Республика, 1994.
13.	Леві-Строс К. Структурна антропологія. – К.: Основи, 2000.
14.	Лосев А. Источники античного символизма и мифологии. – М., 1930.
15.	Лосев А. Ф. Философия имени // Лосев А. Ф. Бытие – имя – космос. _ М.: Мысль, 1993.
16.	Лосев А.Ф. Абсолютная диалектика – абсолютная мифология // Лосев А. Ф. миф – число – сущность. – М.: Мысль, 1994.
17.	Мамардашвили М. К., Пятигорский А. М. Символ и сознание: Метафизические рассуждения о сознании, символике и языке. – М.: Школа «Языки русской культуры», 1996.
18.	Мифологии древнего мира. – М., 1977.
19.	Мифы народов мира. Энциклопедия. – М., 1982.
20.	Ранк О. Миф о рождении героя. – М.-К.: Рефл-бук, Ваклер, 1997.
21.	Савельева М. Ю. Мифическое основание культуры постмодерна // Интеллект, воображение, интуиция: размышления о горизонтах сознания. Международные чтения по истории, теории и философии культуры. - № 11. – СПб.: ФКИЦ «Эйдос», 2001.
22.	Свасьян К. А. Проблема символа в современной философии. – Ереван.: Изд-во АН АрмССР, 1980.
23.	Стеблин-Каменский М. И. Миф. – Л., 1976.
24.	Тавризян Г. М. Наука и миф в морфологии культуры О. Шпенглера // Вопросы философии. – 1984. - №8.
25.	Тайлор Э. Первобытная культура. – М.: ИПЛ, 1989.
26.	Топоров В.Н. Ритуал. Символ. Образ. Исследования в области мифопоэтического: Избранное. – М.: «Прогресс» - «Культура», 1995.
27.	Уотс Алан. Миф и ритуал в христианстве. – К., 2003
28.	Усов Д. В. Магічні уявлення і тоталітарна свідомість // Франція та Україна: Науково-практичний досвід у контексті діалогу національних культур. – Дніпропетровськ, 1998.
29.	Усов Д. В. Масовість як фактор тоталітарної міфологізації суспільної свідомості // Там само .- 2000.
30.	Усов Д. В. Міфологізація свідомості в сучасному суспільстві // Актуальні філософські та культурологічні проблеми сучасності. – К.: Знання, 1998.
31.	Усов Д. В. Сучасна міфологія в системі масової комунікації // Філософія, культура, життя. – Дніпропетровськ: Наука і освіта, 2001. – Вип.. 11.
32.	Усов Д. В. технология создания мифа в современном массовом сознании // Символ, миф, обряд: Материалы междунар. науч. конф. – К., 2000.
33.	Фрезер Дж. Золотая ветвь. – М.: ИПЛ, 1986.
34.	Фрейд З. Будущее одной иллюзии // Фрейд З. Основной инстинкт. – М.: Олимп, 1997.
35.	Фрейд З. Неудовлетворенность культурой // Там же.
36.	Фрейд З. Тотем и табу. - М.: Олимп; ООО «Изд-во АСТ - ЛТД», 1998.
37.	Фрейденберг О. М. Миф и литература древности. – М.: Лабиринт, 1995.
38.	Хюбнер К. Истина мифа. – М.: Республика, 1996.
39.	Юнг К. Г. Душа и миф. – М.-К.: Рефл-бук, Ваклер, 1996.
Інформаційні ресурси:
1.	Малиновский Б. Магия, наука и религия. [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://www.gumer.info/bogoslov_Buks/Relig/malin/index.php
2.	Мифы и легенды народов мира http. [Електронний ресурс]. – Режим доступу ://www.legendami.ru/bod/irland/main.htm
3.	Мифы народов мира. Энциклопедия. В 2 томах. [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://www.gumer.info/bibliotek_Buks/Culture/mif_narod/index.php
4.	Сорель Ж. Социализм и насилие. [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://www.syndikalist.narod.ru/sorel/sorel2.htm
5.	Юнг К.-Г. Концепция коллективного бессознательного. [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://oculus.com.ua/stat.

Опис навчальної дисципліни
(Витяг з робочої програми  навчальної дисципліни “Морфологія культури”)
Найменування показників 	Галузь знань, напрям підготовки, освітньо-кваліфікаційний рівень	Характеристика навчальної дисципліни	
		денна форма навчання		
Кількість кредитів  – 2	Галузь знань
0201 культура
(шифр, назва)	Нормативна
	
Модулів – 2	Напрям
6.020101 культурологія
(шифр, назва)	Рік підготовки:	
Змістових модулів –2 	Спеціальність (професійне спрямування)
6.020101 культурологія	2-й		
Курсова робота		Семестр	
Загальна кількість годин  72 год.		3-й		
		Лекції	
Тижневих годин для денної форми навчання:
аудиторних – 2
самостійної роботи студента – 2	Освітньо-кваліфікаційний рівень:
бакалавр	18 год.		
		Практичні, семінарські	
		18 год.		
		Лабораторні	
		 Год.	 Год.	
		Самостійна робота	
		 36 год.		
		ІНДЗ: 	
		Вид контролю: поточний, проміжний, підсумковий 	
Примітка.
Співвідношення кількості годин аудиторних занять до самостійної і індивідуальної роботи становить:
для денної форми навчання - 
для заочної форми навчання - 

Мета та завдання навчальної дисципліни

Мета  - сформувати знання про культуру як складний феномен; її будову, форми, різновиди; особливості та можливості культурного моделювання, пояснити природу культурної багатоманітності.
Завдання
-	З’ясувати місце морфології культури в системі філософсько-культурологічного знання, виділити основну проблематику, визначити базові поняття, категорії, методи дослідження; прослідкувати історичні етапи становлення, національні школи, акцентувати на досягненнях вітчизняних досліджень у сфері морфології культури;
-	розглянути культуру як складний феномен, розкрити різні підходи до питання її будови;
-	з’ясувати особливості системного, структурно-функціонального підходів до культури;
-	виділити та розкрити сутнісний зміст головних структурних компонентів культури, особливості  характеру їх взаємодії;
-	розкрити можливості методу культурного моделювання;
-	окреслити та визначити різні підходи до систематизації та типологізації культури; розкрити її (культури) антропологічний, аксіологічний, дуалістичний, цивілізаційний, історичний, просторовий різновиди.
  В результаті вивчення даного курсу студент повинен
знати 
•	специфіку предмету, завдань і наукових можливостей Морфології
культури; 
•	зміст основних понять, категорій морфології культури (форма, 
будова, тип, модель, структура, система, стиль, характер, код, 
ідентичність, тощо);
•	різні підходи до питання будови культури, її складників; 
•	особливості системного, структурно-функціонального, типологічного 
аналізу культури, 
•	змістовне наповнення і визначення різних форм предметного буття культури, особливості їх функціонування на рівні людини, суспільства;
•	специфіку аксіологічної, антропологічної, дуалістичної, історичної, 
цивілізаційної, просторової моделей культури та особливості їх формотворення. 
Вміти пояснити феномени культури, явище культурної багатоманітності, застосовувати типологічний, системний, структурно-функціональний, феноменологічний, антропологічний, цивілізаційний тощо підходи у культурному моделюванні.
       Місце в структурно-логічній схемі спеціальності. Нормативна навчальна дисципліна “Морфологія культури” є складовою циклу професійної підготовки фахівців освітньо-кваліфікаційного рівня “бакалавр”, базовою в системі вивчення культурології. Передумовою вивчення “Морфології культури” є знання з таких дисциплін, як “Основи культурології”, “Історія культурології”, “Філософії”, “Історія світової культури”, “«Релігієзнавство”. Знання з дисципліни “Морфологія культури” знаходить своє логічне продовження в навчальних курсах “Етнологія”, “Міфологія”, “Регіональна типологія культури”, “Масова культура”, “Етика”, “Естетика”, “Мистецтвознавство”.

Програма навчальної дисципліни
Змістовий модуль 1.
Тема. Морфологія культури як сфера філософсько-гуманітарного і
культурологічного знання  
•	Поняття “морфологія”; етимологія слова. 
•	Морфологія як сфера природничого знання. 
•	Морфологія як сфера філософсько-гуманітарного знання; історія становлення і розвитку.
•	Основні методи дослідження морфології культури. 
•	Морфологія культури в основних поняттях та категоріях: форма, зміст, характер, стиль, тип, модель культури.
Література
Гатальська С.М.  Морфологічний розділ. // Гатальська С.М. Філософія культури. Підручник. -  К., 2005. – С. 44-100.
Каган М.С. Философия культуры. СПб., 1996. – 416с.
Кармин А.С. Основы культурологии: морфология культуры. – СПб., 1997. - 512с.
Культурологія: Навч. посіб. – К.: Вид. Дім “КМ Академія”, 2003. – 316с. 
Морфология культуры. Структура и динамика.- М., 1994.
Теоретическая культурология. – М.: Академический Проэкт; Екатеринбург: Деловая книга; РИК, 2005. 

Тема. Модальності культури; поняття “культурна форма”
•	Модель культури; єдність внутрішнього і зовнішнього в культурі. Змістовне, внутрішнє наповнення культури: сутність, смисли і сенси культури. Засоби вираження культури, мова культури: цінність, норма, знак, символ.
•	Аксіологічний підхід до феномену культури. 
•	Поняття “культурного артефакту”; предмет і об'єкт культури.
•	Поняття “культурна форма”. 
•	Поліморфізм культури: наука, релігія, філософія, мораль, право, мистецтво. 
Література
Антология исследований культуры. Т.1. Интерпретация культуры. – СПб., 1997. – 728с..
Витгенштейн Л. Культура и ценность // Витгенштейн Л. Философские работы. – Ч. 1. – М., 1994.
Гатальська С.М.  Морфологічний розділ. // Гатальська С.М. Філософія культури. Підручник. -  К., 2005. – С. 44-100.  
Культурологія: Навч. посіб. – К.: Вид. Дім “КМ Академія”, 2003. – 316с. 
Культурология ХХ век. Энциклопедия. – В 2-х тт.- С-Пб.,- 1998.
Морфология культуры. Структура и динамика.- М., 1994.
Теоретическая культурология. – М.: Академический Проэкт; Екатеринбург: Деловая книга; РИК, 2005. 

Тема. Будова культури; культура як система
•	Структурно-функціональний підхід до культури
•	Культура як системна цілісність; закритий і відкритий типи; культура як синергетична система. Значення принципу в системі культури. Поняття “культурна домінанта”, “культурна ієрархія”, “культурний код”, “культурний стиль” в системі культури.
•	Поняття природи, масштабу і виміру культури (матеріальне і духовне буття культури), “вертикалі та горизонталі”. Рівні організації культури. 
•	Функції культури.
•	Культура як система цінностей; єдність Істини, Добра, Краси. 
Література
Антология исследований культуры. Т.1. Интерпретация культуры. – СПб., 1997. – 728с.
Гатальська С.М.  Морфологічний розділ. // Гатальська С.М. Філософія культури. Підручник. -  К., 2005. – С. 44-100.  
Каган М.С. Философия культуры. СПб., 1996. – 416с.
Кармин А.С. Основы культурологии: морфология культуры. – СПб., 1997. - 512с.
Культурологія: Навч. посіб. – К.: Вид. Дім “КМ Академія”, 2003. – 316с. 
Культурология ХХ век. Энциклопедия. – В 2-х тт.- С-Пб.,- 1998.
Морфология культуры. Структура и динамика.- М., 1994.
Оганов А.А., Хангельдиева И.Г. Теория культуры: Учебное пособие для вузов.–М.,2001.
Столович Л.Н. Красота. Добро. Истина: Очерк истории эстетической аксиологии. – М., 1994. – 464с.
Теоретическая культурология. – М.: Академический Проэкт; Екатеринбург: Деловая книга; РИК, 2005.

Тема. Антропологічний (су'єктний) підхід до будови культури
•	Проблема суб'єкту в культурології. Культура людини в категоріях: тіла, душі і духу; іманентного і трансцендентного; індивідуального і загального; вродженого і набутого; внутрішнього і зовнішнього. Духовний і ментальний світ культури (мислення, воління, емоції).
•	Співвідношення понять “суб'єкт культури” і “культурна одиниця”. Мікро- і макро-суб'єкт; особистісне і спільнотне буття культури. 
•	Цілісність духовного світу як необхідна передумова творчої реалізації особистості. Поняття “харизма”, “творча енергія” і “творча особистість”.
•	Культура людства як макросистема; єдність індивідуального і загального.   Поняття субкультури.
Література
Антология исследований культуры. Т.1. Интерпретация культуры. – СПб., 1997. – 728с.
Гатальська С.М.  Морфологічний розділ. // Гатальська С.М. Філософія культури. Підручник. -  К., 2005. – С. 44-100.  
Каган М.С. Философия культуры. СПб., 1996. – 416с.
Кармин А.С. Основы культурологии: морфология культуры. – СПб., 1997. - 512с.
Леві-Строс К. Структурна антропологія. – К.,1997. – 387с.
Личность, культура, этнос: современная психологическая антропология. - М., 2001. – С. 51-79.
Марков Б.В. Философская антропология: очерки истории и теории. – СПб., 1997. – 384с.
Морфология культуры. Структура и динамика.- М., 1994.
Теоретическая культурология. – М.: Академический Проэкт; Екатеринбург: Деловая книга; РИК, 2005. 

Тема. Типологія культури; особливості культурного моделювання
•	Специфіка та основні завдання типології культури. 
•	Типологія і характерологія. 
•	Поняття “тип культури” та “культурна ідентифікація”.
•	Різність підходів до типології культури; проблема критерію, основ класифікації культури.
Література
Антология исследований культуры. Т.1. Интерпретация культуры. – СПб., 1997. – 728с.
Гатальська С.М.  Морфологічний розділ. // Гатальська С.М. Філософія культури. Підручник. -  К., 2005. – С. 44-100.  
Кармин А.С. Основы культурологии: морфология культуры. – СПб., 1997. - 512с.
Культурологія: Навч. посіб. – К.: Вид. Дім “КМ Академія”, 2003. – 316с. 
Лотман Ю. М. К проблеме типологии культуры // Лотман Ю. М. Избр. Статьи: В 3 т. – Т.1. – Таллинн, 1992.
Морфология культуры. Структура и динамика.- М., 1994.
Оганов А.А., Хангельдиева И.Г. Теория культуры: Учебное пособие для вузов.–М.,2001.
Теоретическая культурология. – М.: Академический Проэкт; Екатеринбург: Деловая книга; РИК, 2005.
Фейблман Дж. Типы культуры // Антология исследования культуры. – Т. 1. – М., 1997.
Ярошенко Т.М. Регіональна типологія культури: Навч. посібник. – Львів: Видавничий центр ЛНУ імені Івана Франка, 2007. – 236 с.
Змістовий модуль 2.
Тема. Дуалістична типологія культури 
•	Поняття “дуалізм”. 
•	Аполонівський і діонісіївський типи культур Ф. Ніцше.
•	Культура Еросу і Танатосу З. Фройда.
•	Некрофільний і біофільний, гуманістичний і авторитарний типи культури Е. Фрома.
•	Релігійний і світський типи культур.
•	Елітарна і масова культури.
•	Молодіжний і зрілий типи культур Х. Ортега-і-Гасета.
•	Чоловічий і жіночий типи культур.
•	Домашній і бездомний типи культурного буття М. Бубера.
•	Діяльнісний і споглядальний типи культур Й. Гейзінги.
Література
Гатальська С.М.  Морфологічний розділ. // Гатальська С.М. Філософія культури. Підручник. -  К., 2005. – С. 44-100.  
Дуалізм. / Кульчицький О. Основи філософії і філософічних наук. – Мюнхен-Львів, 1995. – С. 105-108.
Культурологія: Навч. посіб. – К.: Вид. Дім “КМ Академія”, 2003. – 316с. 
Культурология ХХ век. Энциклопедия. – В 2-х тт.- С-Пб.,- 1998.
Оганов А.А., Хангельдиева И.Г. Теория культуры: Учебное пособие для вузов.–М.,2001.
Теоретическая культурология. – М.: Академический Проэкт; Екатеринбург: Деловая книга; РИК, 2005. 
Ярошенко Т.М. Регіональна типологія культури: Навч. посібник. – Львів: Видавничий центр ЛНУ імені Івана Франка, 2007. – 236 с.

Тема. Історична класифікація культури 
•	Поняття “історична модель культури”. 
•	Часові виміри культури: минуле, сучасне майбутнє. Поняття історико-культурних етапу, доби, формації, епохи. Основні моделі культурного розвитку: лінійна, синусоїдна, циклічна, багатовекторна.
•	Закономірності культурного розвитку: ритм і темп, прогрес і регрес. Поступовий і вибуховий хід історії; еволюція і революція. Проблема перехідного часу в культурі: межа, криза, крах, конфлікт, вибух,  трансформація; поняття “кризовий тип культури”; “межовий тип” культури .
•	Головні критерії історичної типології: соціально-економічний, природньо-біологічний, релігійний, політичний, художньо-мистецький, ментальний, світоглядний.
Література
Гатальська С.М.  Морфологічний розділ. // Гатальська С.М. Філософія культури. Підручник. -  К., 2005. – С. 44-100.  
Каган М.С. Философия культуры. СПб., 1996. – 416с.
Кармин А.С. Основы культурологии: морфология культуры. – СПб., 1997. - 512с.
Культурологія: Навч. посіб. – К.: Вид. Дім “КМ Академія”, 2003. – 316с. 
Культурология ХХ век. Энциклопедия. – В 2-х тт.- С-Пб.,- 1998.
Морфология культуры. Структура и динамика.- М., 1994.
Оганов А.А., Хангельдиева И.Г. Теория культуры: Учебное пособие для вузов.–М.,2001.
Теоретическая культурология. – М.: Академический Проэкт; Екатеринбург: Деловая книга; РИК, 2005. 
Ярошенко Т.М. Регіональна типологія культури: Навч. посібник. – Львів: Видавничий центр ЛНУ імені Івана Франка, 2007. – 236 с.

Тема. Цивілізаційні моделі культури
•	Поняття “цивілізація”: питання етимології; проблема співвідношення понять “культура” і “цивілізація”. 
•	Цивілізаційна класифікація: аграрні та індустріальні; приморські і континентальні; відкриті і закриті (екстравертні та інтровертні) цивілізації. 
•	Типи міжцивілізаційної культурної взаємодії.
Література
Антология исследований культуры. Т.1. Интерпретация культуры. – СПб., 1997. – 728с.
Гатальська С.М.  Морфологічний розділ. // Гатальська С.М. Філософія культури. Підручник. -  К., 2005. – С. 44-100.  
Губман Б. Л. Современная философия культуры. – М., 2005. – 536 с.
Каган М.С. Философия культуры. СПб., 1996. – 416с.
Кармин А.С. Основы культурологии: морфология культуры. – СПб., 1997. - 512с.
Культурологія: Навч. посіб. – К.: Вид. Дім “КМ Академія”, 2003. – 316с. 
Культурология ХХ век. Энциклопедия. – В 2-х тт.- С-Пб.,- 1998.
Оганов А.А., Хангельдиева И.Г. Теория культуры: Учебное пособие для вузов.–М.,2001.
Теоретическая культурология. – М.: Академический Проэкт; Екатеринбург: Деловая книга; РИК, 2005. 
Философия культуры. Становление и развитие. – СПб., 1998. – 448 с.
Цивилизационная структура современного мира. Цивилизации Востока в условиях глобализации. – К., 2008.
Ярошенко Т.М. Регіональна типологія культури: Навч. посібник. – Львів: Видавничий центр ЛНУ імені Івана Франка, 2007. – 236 с.
Тема. Регіональні моделі культури 
•	Поняття “культурний регіон” і “культурний простір”.
•	Світова культура як регіональна макросистема. 
•	Підходи до регіоналізації світової культури.
•	Географічна класифікація культурних регіонів світу (Схід і Захід; Північ і Південь) 
•	Регіоналізація світової культури за цивілізаційним критерієм; поняття “соціокультурний світ”.
Література
Гатальська С.М.  Морфологічний розділ. // Гатальська С.М. Філософія культури. Підручник. -  К., 2005. – С. 44-100.  
Кармин А.С. Основы культурологии: морфология культуры. – СПб., 1997. - 512с.
Культурология ХХ век. Энциклопедия. – В 2-х тт.- С-Пб., - 1998.
Морфология культуры. Структура и динамика.- М., 1994.
Оганов А.А., Хангельдиева И.Г. Теория культуры: Учебное пособие для вузов.–М.,2001.
Теоретическая культурология. – М.: Академический Проэкт; Екатеринбург: Деловая книга; РИК, 2005.
Ярошенко Т.М. Регіональна типологія культури: Навч. посібник. – Львів: Видавничий центр ЛНУ імені Івана Франка, 2007. – 236 с.

Структура навчальної дисципліни

Назви змістових модулів і тем	
	Денна форма	
	Усього 	у тому числі	
		Л	п	Лаб	Інд	Ср	
1	2	3	4	5	6	7	
Тема 1. Морфологія культури як сфера філософсько-гуманітарного і культурологічного      знання              		2	2			3	
Тема 2. Модальності культури; поняття “культурна форма”            		2	2			3	
Тема 3. Будова культури; культура як система                                    		2	2			4	
Тема 4. Антропологічний (суб'єктний) підхід до будови культури              		2	2			4	
Тема 5. Типологія культури; особливості культурного моделювання            		2	2			4	
Разом – зм. Модуль1							
Тема 6. Дуалістична типологія культури		2	2			8	
Тема 7. Часові форми бутя культури.                                                   		2	2			4	
Тема 8. Цивілізаційні моделі культури		2	2			3	
Тема 9. Регіональні моделі культури 		2	2			3	
Разом – зм. Модуль 2							
Усього годин		18	18			36	

Теми семінарських занять
№
з/п	Назва теми	Кількість
Годин	
1	Предмет і завдання морфології культури.                                	2	
2	Культура як багатоманітне явище, поняття “культурний поліморфізм”	2	
3	Структура культури; складники і рівні організації.                                              	2	
4	Суб’єктні форми буття культури.                                                      	2	
5	Класифікація культури.                                                                 	2	
6	Дуалістична класифікація культури.                                                   	2	
7	Історична класифікація культури                                                        	2	
8	Культура і цивілізація                                                                         	2	
9	Просторові моделі культури                                                               	2	
	РАЗОМ	 18 	

Тема. Предмет і завдання морфології культури
1.	Історія становлення морфології культури як наукового напрямку.
2.	Предмет, завдання морфології культури.
3.	Методи дослідження морфології культури.
4.	Головні категорії і поняття морфології культури. 
Література
Гатальська С.М.  Морфологічний розділ. // Гатальська С.М. Філософія культури. Підручник. -  К., 2005. – С. 44-100.
Каган М.С. Философия культуры. СПб., 1996. – 416с.
Кармин А.С. Основы культурологии: морфология культуры. – СПб., 1997. - 512с.
Культурологія: Навч. посіб. – К.: Вид. Дім “КМ Академія”, 2003. – 316с. 
Морфология культуры. Структура и динамика.- М., 1994.
Теоретическая культурология. – М.: Академический Проэкт; Екатеринбург: Деловая книга; РИК, 2005. 
Шопенгауэр А. Мир как воля и представление. // Собрание сочинений в пяти томах. Том 1. Перевод с немецкого Ю. И. Айхенвальда. М.: “Московский Клуб”. – С.128-131; 154-173. ( 395).
	 
Тема. Культура як багатоманітне явище, поняття “культурний поліморфізм”
1.	Поняття “культурна форма”; єдність внутрішнього і зовнішнього.
2.	Когнітивні та когнітивно-лінгвістичні форми культури.   
3.	Індивідуальна природа культурних форм: характер і стиль культури.
4.	Феномен культурного поліморфізму; багатоманітність культурних світів.
Література
Гатальська С. М. Морфологічний розділ.// Гатальська С.М. Філософія кульутри. Підручник. – К., 2005. –С. 91-98.
Оганов А.А., Хангельдиева И.Г. Типология культуры // Оганов А.А., Хангельдиева И.Г. Теория культуры. Учебное пособие для вузов. – М., 2001. – С. 32-36.
Каган М.С. Философия культуры. – СПб., 1996. – С. 140-194.
Кармин А.С. Основы культурологи: морфология культуры. – СПб., 1997. – С. 55-59.
Режабек Е.Г., Филатова А.А. Когнитивная культурология: Учебное пособие /Е.Г. Режабек, А.А. Филатова. – СПб.: Алетейя, 2010. – С.135-149; 233-260.
Теория культуры: Учебное пособие. – СПб.: Питер, 2010. – С. 118-197.
Форма культуры; Культурная форма. // Теоретическая культурология. – С. 299-304; 325-332

Тема. Структура культури; складники і рівні організації
1.	Структурно-функціональний підхід до культури; складники культури.
2.	Культурний код і культурні ідентичності.
3.	Рівні культури.
4.	Антропологічні складники культури: тіло, душа, дух.
5.	Аксіологічна будова культури; культура як система цінностей.
Література
Бобахо В.А., Чучайкина И.Е. Сущность и смысл культуры // Культурология. – М., 1999. – С. 49-54.
Каган М.С. Философия культуры. – СПб., 1996. – С. 140-253.
Кармин А.С. Основы культурологи: морфология культуры. – СПб., 1997. – С. 20-55.
Культурологія: навчальний посіб. – К.: Вид. дім КМ Академія, 2003. – С. 96-116.
Культурология: Учеб. Для студ. Техн. Вузов. – М.: Высш. шк., 1999. – С. 132-157.
Риккерт Г. Науки о природе и науки о культуре.// Риккерт Г. Науки о природе и науки о культуре// Культурология. ХХ век. Антология. М.. 1995.- С. 69-71, 73-75, 82-83, 90-91. 
Системный подход в культурологии. // Культурология ХХ век. – С. 428-429.
Складники культури. //Енциклопедія Українознавства. Загальна частина. – Київ, 1995. – С. 694.
Смыслы культурные. // Культурология. ХХ век. – С. 428-429.
Теория культуры: Учебное пособие. – СПб.: Питер, 2010. – С. С.56-61, 95-102, 109-118.

Тема. Суб'єктні форми культури
1.	Культура особистості.
2.	Етнічна культура.
3.	Національна культура.
4.	Поняття субкультури.
Література
Каган М.С. Философия культуры. – СПб., 1996. – С. 140-194.
Кармин А.С. Основы культурологи: морфология культуры. – СПб., 1997. – С. 135-153, 253-271.
Культурологія: навчальний посіб. – К.: Вид. дім КМ Академія, 2003. – С. 96-116.
Культурология: Учеб. Для студ. Техн. Вузов. – М.: Высш. шк., 1999. – С. 132-157.
Марков Б.В. Философская антропология: очерки ыстории и теории. – СПб., 1997. – С. 116-195.
Оганов А.А., Хангельдиева И.Г. Теория культуры: Учебное пособие для вузов.–М.,2001. – С.24-32.

Тема. Класифікація культури
1.	Поняття типологія, тип і модель культури.
2.	Принципи і критерії культурної типології.
3.	Синхроний і діахронний принципи культурного моделювання.
4.	Аксіологічна типологія культури.
Література
Бобахо В.А, Левикова С.И., Чучайкина И.Е. Типология культуры.// Культурология. – М., 1999. – С. 56-87.
Гатальська С. М. Морфологічний розділ.// Гатальська С.М. Філософія кульутри. Підручник. – К., 2005. –С.44-99
Теоретическая культурология. – М., 2005. – С.294, 297, 299, 491-496, 529-557.
Фейблман Дж. Типы культуры // Антология исследования культуры. Т.1. – М., 1997. – С. 203-224.

Тема. Дуалістична класифікація культури
1.	Дуалізм як філософсько-культурологічне поняття і принцип культурного моделювання.
2.	Аполонівський і діонісійський типии культури.
3.	Чоловічий і жіночий типи культури.
4.	Молодіжний тип культури і культура зрілого покоління.
5.	Гуманістичний і авторитарний типи культури.
Література
Дуалізм. / Кульчицький О. Основи філософії і філософічних наук. – Мюнхен-Львів, 1995. – С. 105-108.
Культурология: Учеб. Для студ. Техн. Вузов. – М.: Высш. шк., 1999. – С. 56-88.
Ніцше Ф. Народження трагедії // Культурология: Хрестоматия / Сост. проф. Гуревич. – М., 2000. – С. 341-350.
Оганов А.А., Хангельдиева И.Г. Теория культуры: Учебное пособие для вузов.–М.,2001. – С.38-39.
Ортега-і-Гасет Х. Бунт мас. Тема нашої доби // Вибрані твори. - К., 1994. 
Фромм Э. Психоанализ и этика. - М., 1993. – С. 25-40, 45-99.
Швейцер А. Культура и этика. – М., 1973. – С. 33-97, 106-112, 119-123.

Тема. Історична класифікація культури
1.	Особливості історичного моделювання культури: стадіальне і 
          полілінійне бачення.
2.	Організмовий підхід до історичного моделювання культури.
3.	Особливості релігійного  історико-культурного моделювання.
4.	Формаційна класифікація історії культури.
5.	Поняття культурно-історична епоха в історичній типології культури.
Література
Гатальська С.М.  Морфологічний розділ. // Гатальська С.М. Філософія культури. Підручник. -  К., 2005. – С. 57-74.  
Каган М.С. Философия культуры. СПб., 1996. – С. 331-357.
Кармин А. Исторические типы культуры // Кармин А. С. Основы культурологии: морфология культуры. – СПб.: Издательство «Лань», 1997. – С. 273-327.
Культурологія: Навч. посіб. – К.: Вид. Дім “КМ Академія”, 2003. – 316с. Культурология ХХ век. Энциклопедия. – В 2-х тт.- С-Пб.,- 1998.
Морфология культуры. Структура и динамика.- М., 1994.
Наглядно о религиях. / Сост. Р. Грей, Д. Хэнлон; пер. с англ. П. А. Самсонов. – Мн., 2000. – С. 21-22, 51,71,98, 108, 134, 147, 152, 154, 173-174,177, 198, 201, 213.

Тема. Культура і цивілізація
1.	Поняття цивілізація.
2.	Архітектоніка культури; відношення культури і цивілізації.
3.	Соціально-економічні характеристики цивілізації; типи господарювання.
4.	Політико-правовий вимір цивілізації культури.

Література
Антология исследований культуры. Т.1. Интерпретация культуры. – СПб., 1997. – С. 225-271, 285-343.
Гатальська С.М.  Морфологічний розділ. // Гатальська С.М. Філософія культури. Підручник. -  К., 2005. – С. 80-98.  
Кармин А.С. Основы культурологии: морфология культуры. – СПб., 1997. – С. 273-328.
Культурологія: Навч. посіб. – К.: Вид. Дім “КМ Академія”, 2003. – 316с. 
Оганов А.А., Хангельдиева И.Г. Теория культуры: Учебное пособие для вузов.–М.,2001.
Теоретическая культурология. – М.: Академический Проэкт; Екатеринбург: Деловая книга; РИК, 2005. 

Тема. Просторові моделі культури
1.	Простір як принцип культурного моделювання. 
2.	Схід і Захід як культурні моделі.
3.	Цивілізаційні типи регіональних культур.                                                               
Література
Безуглий В.В., Козинець С.В. Регіональна економічна та соціальна географія світу: Посібник. – К.: Видавничий центр “Академія”, 2003. – С. 13 – 42.
Історія світової культури. Культурні регіони: Навч. посібник. – К., 2000.
Кармин А.С. Основы культурологии: морфология культуры. – СПб., 1997. – С.328-344.
Культурология: Учеб. Для студ. Техн. вузов / Кол. Авт.; Под ред. Н.Г. Багдасарьян. – М.: Высш. шк., 1999. –  С. 56-88. (511 с.)
Рижкова С. А. Типологія релігій: Навч. посібник. – К., 2005.
Ярошенко Т.М. Регіональна типологія культури: Навч. посібник. – Львів: Видавничий центр ЛНУ імені Івана Франка, 2007. – 236 с.

Самостійна  робота

№
з/п	Назва теми	Кількість
Годин	
1	Специфіка морфології культури як наукового напрямку                                	3	
2	Явища культурної багатоманітності; культура у світі феноменів.	3	
3	Культура як система	4	
4	Антропологічний вимір культури	4	
5	Типологія культури	4	
6	Дуалізм як метод культурної класифікації	4	
7	Особливості історичного типу культурного моделювання 	4	
8	Просторовий тип культурного моделювання	3	
9	Цивілізаційний підхід до класифікації культури	3	
	Разом	36	

Тема. Специфіка морфології культури як наукового напрямку
1.	Морфологія як сфера наукового знання у праці А. Шопенгауера “Світ як воля і уявлення”
2.	 Проблематика морфології культури за працею О. Шпенглера “Занепад Європи”.
3.	Морфологія культури в іменах і школах.
Література
Шопенгауэр А. Мир как воля и представление. // Собрание сочинений в пяти томах. Том 1. Перевод с немецкого Ю. И. Айхенвальда. М.: “Московский Клуб”. – С.128-131; 154-173. ( 395).
Шпенглер О. Закат Европы. – С. 8-12; 26-34; 69-73;79; 120-147; 148-158; 271-280. ( 303)
Антология исследований культуры. Т.1. Интерпретация культуры. – СПб., 1997. – С. 703-711.

Тема. Явища культурної багатоманітності; культура у світі феноменів
1.	Аристотелеве вчення про ентелехію в морфології культуру.
2.	Багатоликий світ культури О. Шпенглера.
3.	Наука як форма культури.
4.	Мистецтво як форма символічної реальності.
Література
Аристотель. О душе. – СПб., 2002. – С. 75-77. ( 224 с.)
Шпенглер О. Проблема всемирной истории / Культурология: хрестоматия / Сост. проф. П.С. Гуревич. - М., 2001. – С. 63-69.
Речицький В. Символічна реальність і право. – Львів, 2007. – С. 361-450.

Тема. Культура як система
1.	Жак Дерріда про поняття “структура”.
2.	Структура культури у філософії культури М. Кагана.
3.	Функціональний аналіз Б. Малиновського.
4.	Релігія як культурна система.
5.	Ідеологія як культурна система.
Література
Дерріда Ж. Структура, знак і гра у дискурсі гуманітарних наук / Антологія світової літературно-критичної думки ХХ ст. – Львів, 1996. – С. 460-478.
Каган М. С. Философия культуры. СПб., 1996. – С. 140-269.
Малиновский Б. Функциональный анализ/ Антология исследования культуры. Т.1. – М., 1997. – С.681-703.
Гірц К. Інтерпретація культур: вибрані есе. – К.: Дух і Літера, 2001. – С.104-151; 227-274.

Тема. Антропологічний вимір культури
1.	Антропологічний підхід в морфології культури.
2.	Мовна культура особистості О. Потебні.
3.	Психологічний підхід до конфігурацій культур. 
2.	Тілесність як поняття та проблема морфології культури.
3.	Емоції як компонент внутрішньої культури людини.
4.	Душевний світ людини.
5.	Феномен харизми в культурі особистості.
6.	Духовність як характеристика людини і культури.
7.	 Ментальність як складник культури.
Література
Антропологическая традиция в исследовании культуры: вместо введения / Антология исследований культуры. Т.1. Интерпретация культуры. – СПб., 1997. – С. 5-14.
Бенедикт Рут. Психологические типы в культурах Юго-Запада США // Антология исследования культуры. Т.1. – М., 1997. – С. 271-285.
Потебня О. Філософія мови / Україна: філософський спадок століть. Хроніка 2000. Випуск 37-38. – С. 449-462.
Русин М., Колесник О. До історії питання. / Україна: філософський спадок століть. Хроніка 2000. Випуск 37-38. – С. 18-27.
Чижевський Д. Філософія і національність. // Україна: філософський спадок століть. Хроніка - 2000. - Випуск 37-38. – К., 2000. – С. 606-616.

Тема. Типологія культури
1.	Питання типології культури у творчому доробку Леслі А. Уайта.
2.	Особливості культурної класифікації Альфреда Л. Кребера.
3.	Типологія культури Джеймса Фейблмана (“Типи культур”)
4.	 Класифікація типів характерів у філософсько-етичному доробку Е.Фрома.
5.	Проблеми типології культури у творчому доробку Ю. Лотмана.

Література
Кребер А.Л. Стиль и цивилизации // Антология исследования культуры. Т.1. – М., 1997. – С. 225-270.
Фейблман Дж. Типи культур // Антология исследования культуры. Т.1. – М., 1997. – С. 203 - 225.
Фромм Э. Психоанализ и этика. – М.: Республика, 1993. – С. 45-96.
Лотман Ю. М. К проблеме типологии культуры // Лотман Ю. М. Избр. Статьи: В 3 т. – Т.1. – Таллинн, 1992.
 
Тема. Дуалізм як метод культурної класифікації
1.	Поняття дуалізму у філософських поглядах О. Кульчицького.
2.	Аполонівський та діонісійський типи культур Ф. Ніцше
3.	Вчення про Ерос і Танатос З Фройда. 
4.	Психологічні моделі культури Е. Фрома.
5.	Дуалізм як принцип культури у творчості А. Швейцера.
6.	Чоловічий і жіночий типи культури.
7.	Елітарна і масова культури.
Література
Дуалізм. / Кульчицький О. Основи філософії і філософічних наук. – Мюнхен-Львів, 1995. – С. 105-108.
Зиммель Г. Женская культура/ Культурология: Хрестоматия / Сост. проф. Гуревич. – М., 2000. – С.76-83.
Кребер Дж. Стиль и цивилизации // Антология исследования культуры. Т.1. – М., 1997. – С. 225-270.
Ніцше Ф. Народження трагедії // Антологія світової літературно-критичної думки ХХ ст. – Львів, 1996. – С. 40-55.
Ортега-і-Гасет Х. Бунт мас. Тема нашої доби // Вибрані твори. - К., 1994. 
Фромм Э. Психоанализ и этика. - М., 1993. – С. 25-40, 45-99.
Швейцер А. Культура и этика. – М., 1973. – С. 33-97, 106-112, 119-123.

Тема. Особливості історичного типу культурного моделювання
1.	Історичний підхід до культури Леслі А. Уайта.
2.	Історична класифікація культури за Ясперсом.
3.	Філософські концепції циклічного розвитку культури ( Данилевський М., Шпенглер О., Тойнбі А., Фробеніус Л.)
4.	Вчення М. Бубера про епохи “домашні і бездомні”.
5.	Християнська модель історії.
6.	Даоська модель природної історії культури (Весна-Літо-Осінь-Зима).
7.	Мусульманська модель історії.
8.	Проблема історичних поколінь в філософії культури Х. Ортега-і-Гасета. (“Тема нашої доби”)
9.	Особливості буддистської історії культури.
Література
Біблія або Книги Святого Письма Старого й Нового Заповіту.
Бубер М. Два образа веры. М., 1995. 
Данилевский Н. Я. Россия и Европа. – М., 1992.
Власть времени. // Мудрость китайского быта: Успех. Здоровье. Радость. – М.: ООО “Издательство АСТ”: ООО “Издательство Астрель”, 2003. – С. 6-17.
Коран. – К.: Стилос, 2002. – 272 с.
Лесли А. Уайт. История, эволюционизм и функционализм как три типа интерпретации культуры/ Антология исследования культуры. Т.1. – М., 1997. – С. 559-590. 
Наглядно о религиях. / Сост. Р. Грей, Д. Хэнлон; пер. с англ. П. А. Самсонов. – Мн., 2000. – С. 21-22, 51,71,98, 108, 134, 147, 152, 154, 173-174,177, 198, 201, 213.
Ортега-і-Гасет Х. Тема нашої доби. // Ортега-і-Гасет Х. Вибрані твори. – К.: Основи, 1994. – С. 315-370.
Тойнби А. Постижение истории. М., 1991. 
Чижевський Д. Культурно-історичні епохи. Авсбург, 1948.
Ясперс К. Смысл и назначение истории. – М.: Политиздат, 1991. – С. 28-55.

Тема. Культура і цивілізація
1.	Цивілізація в культурологічних дослідженнях А. Тойнбі.
2.	Особливості цивілізаційної моделі культури за працями У. Леслі Уайта  “Держава-Церква: її форми і функції” та “Економічна структура високих 	культур”.
3.	Проблема цивілізацій в морфології культури Гантінгтона “Зіткнення цивілізацй”.
Література
Уайт Л.А. Государство и церковь; его формы и функции.// Антология исследований культуры. Т.1. Интерпретация культуры. Санкт-Петербург, 1997. – С. 285-314.
Уайт Л.А. Экономическая структура высоких культур. // Антология исследований культуры. Т.1. Интерпретация культуры. - С. 314-343.
Хантингтон С. Столкновение цивилизаций. – М., 2003.

Тема. Просторовий тип культурного моделювання
1.	Поняття “регіональний тип культури”.
2.	Східна і західна моделі культури.
3.	Головні культурні регіони світу.
4.	Україна як культурний регіон. 
Література
Гантінгтон С. Протистояння цивілізацій та зміна світового порядку. – Львів.: Кальварія., 2006.
Кребер А.Л. Избранное: Природа культуры / Пер. с англ. – М.: “Российская политическая энциклопедия” (РОССПЭН), 2004. – С. 43-63; 129-160; 263-287; 320-321; 393- 409; 492-493; 645-680; 685-703.
Многоликая глобализация /Под ред. П.Бергера и С. Хантингтона. – М., 2004. – 379 с.
Региональные культуры. Запад и Восток. Север и Юг. / Кармин А.С. Основы культурологии: морфология культуры. – СПб., 1997. Глава 4. – С. 328 – 343. 
Саїд Е. Орієнталізм / Антологія світової літературно-критичної думки ХХ ст.. – Львів, 1996. – С. 544-559.
Хамітов Н. Прояснення специфіки східного і західного шляхів людського буття у світі. // Хамітов Н., Гармаш Л., Крилова С. Історія філософії. Проблема людини та її меж. – К, 2000. – С.5-17; 192-193.
Ярошенко Т.М. Регіональна типологія культури: Навч. посібник. – Львів: Видавничий центр ЛНУ імені Івана Франка, 2007. – 236 с.

Методи контролю

Оцінювання знань студента здійснюється за 100-бальною шкалою (для екзаменів і заліків).
•	максимальна кількість балів при оцінюванні знань студентів з дисципліни, яка завершується екзаменом, становить за поточну успішність 50 балів, на екзамені – 50 балів;
•	при оформленні документів за екзаменаційну сесію використовується таблиця відповідності оцінювання знань студентів за різними системами.
Система контролю знань та умови складання екзамену.  Оцінювання студентів здійснюється на основі модульно-рейтингової системи за шкалою від 0 до 100 балів. Остаточний рейтинг складається з рейтингу роботи студента впродовж семестру та його рейтингу на іспиті. Рейтингова оцінка знань студентів з вказаної дисципліни визначається за сумою балів, отриманих студентами на семінарських заняттях, за інші види контролю протягом семестру та за іспит. Це відповідно 50 балів за роботу в семестрі та 50 балів за екзамен.
Поточний контроль знань
Лекції: Передбачають систематичний і послідовний виклад навчального матеріалу, а також інтерактивні форми участі студентів в обговоренні дискусійних питань. Відвідування лекцій для студентів є бажаним.
Семінарські заняття: Відвідування та активна участь студентів у роботі семінарських занять є обов’язковою умовою успішного складання курсу. Пропонуються наступні форми роботи на заняттях: усна презентація самостійно опрацьованого фрагменту навчальної дисципліни або порівняльний аналіз ціннісних світів різних культурних територій, народів, особливостей їх ментальності, етно-національних характеристик, самостійна домашня робота у вигляді письмової презентації/есе на задану тему, участь у дискусії. Студенти заохочуватимуться до критичного аналізу праць українських та зарубіжних філософів, культурологів з проблем  культурного регіоналізму, до розвитку навичок логічного мислення, інтерпретації та операціоналізації понять. Будуть підтримуватися наукові дискусії та обговорення, презентації власних ідей і точок зору, постановка проблемних питань і пошук відповідних розв’язань. Найвище будуть поціновуватися самостійні творчі виступи з елементами компаративістики, оригінальні за характером письмові есе, вміння науково коректно аналізувати і зіставляти різні погляди та доказово обстоювати свою власну позицію.
Принципи оцінювання роботи студентів на семінарських заняттях. Оцінювання знань студентів на семінарському занятті проводиться в декілька етапів. На підготовчому етапі викладач інформує студентів про форми роботи та про необхідність обрання власної теми презентації (усної чи письмової), надає старості групи форму для заповнення, в якій студентами робляться відповідні записи стосовно теми їхнього вибору. Кожне семінарське заняття передбачає вступне слово викладача з виокремленням основних проблем теми заняття. Студенти за заздалегідь заданим планом готують усні презентації фрагментів першоджерел на задану тематику або письмові роботи у вигляді есе з їхнім наступним розглядом на занятті. В обговоренні презентацій під час дискусії приймають участь усі студенти групи, що мають заздалегідь ознайомитися із зазначеними текстами першоджерел, які розміщені в читанці до курсу. Сумарно за свою презентацію та участь у дискусіях студент може одержати 20 балів. Кожен студент зобов’язаний проявити активну участь не менше як на одній третині семінарських занять, проведених у групі впродовж семестру. При цьому відсутність студента на занятті без поважної причини враховується при визначенні рейтингової оцінки за семестр. Пропущене з поважних причин заняття студент може «відпрацювати» у формі, обраній викладачем та кафедрою. При цьому виставлення оцінки не передбачається, але це відпрацьоване заняття не впливатиме на рейтингову оцінку студента.
Модульний контроль. Упродовж семестру будуть проведені дві модульні контрольні, кожна з яких оцінюватиметься за 15-бальною системою. Максимальна кількість балів за цей вид роботи – 30 балів.
Якщо за результатами модульно-рейтингового контролю протягом семестру студент отримав менше 31 бала, то він не допускається до іспиту і вважається таким, що не виконав усі види робіт, які передбачаються навчальним планом на семестр з даної дисципліни. Такий студент має змогу складати екзамен за талоном № 2, але для цього він повинен виконати передбачене кафедрою завдання.
Розподіл балів, що присвоюється студентам
Приклад розподілу балів, які отримують студенти (для заліку)
Поточне тестування та самостійна робота	Сума	
Змістовий модуль №1	Змістовий модуль № 2		
Т1	Т2	Т3	Т4	Т5	Т6	Т7	Т8	Т9	100	
5	5	5	25	15	15	10	10	10		
Т1, Т2 ... Т9 – теми змістових модулів
Приклад розподілу балів, які отримують студенти (для екзамену)
Поточне тестування та самостійна робота	Підсумковий тест (екзамен)	Сума	
Змістовий модуль 1	Змістовий модуль 
2	Змістовий модуль
3	50	100	
Т1	Т2	Т3	Т4	Т5	Т6	Т7	Т8	Т9	Т10	Т11	Т12			
														
Т1, Т2 ... Т12 – теми змістових модулів
Приклад розподілу балів, які отримують студенти за виконання курсової роботи (проекту)
Пояснювальна записка	Ілюстративна частина	Захист роботи	Сума	
до ___	До ___	до ___	100	

Оцінювання знань студента здійснюється за 100-бальною шкалою (для екзаменів і заліків).
•	максимальна кількість балів при оцінюванні знань студентів з дисципліни, яка завершується екзаменом, становить за поточну успішність 50 балів, на екзамені – 50 балів;
•	при оформленні документів за екзаменаційну сесію використовується таблиця відповідності оцінювання знань студентів за різними системами.
Шкала оцінювання: вузу, національна та ECTS

Оцінка  ECTS	Оцінка в балах	За національною шкалою	
		Екзаменаційна оцінка, оцінка з диференційованого заліку	
Залік	
А	90 – 100	5	Відмінно	

Зараховано	
В	81-89	4	Дуже добре 		
С	71-80		Добре		
D	61-70	3	Задовільно 		
Е 	51-60		Достатньо		

Протягом семестру проводиться не менше двох модулів або колоквіумів чи контрольних робіт або інших видів контролю. Максимальна кількість балів, яка встановлюється для цих видів контролю, а також відповідність оцінок FX та F у шкалі ECTS, у балах та національній шкалі визначається Вченими радами факультетів або кафедрами, які забезпечують викладання відповідних дисциплін.

Методичне забезпечення
•	Ярошенко Т. М. Читанка «Морфологія культури». Кабінет мистецтв при ЛНУ імені Івана Франка.
•	Ярошенко Т. М. Навчальна програма курсу «Культурологія» для студентів гуманітарних факультетів. Т. 1.1; 1.2; 1.3; 2.1; 2.2. / Культурологія: навчально-методичний комплекс: напрям підготовки 0201 – культура, Спеціальність культурологія (6.020101; 7.020101; 8.020101): Навч.- метод. Посібник / Упоряд.: В. П. Мельник, М. В. Кашуба, А. В. Яртись та ін., /За ред.. д-ра філос. наук,  проф. В. П. Мельника. – Львів: Видавничий центр ЛНУ ім.. Івана Франка, 2008 р. – С. 30-33; 36-40.
•	Тематичний план до нормативного навчального курсу «Морфологія культури»/ Культурологія: навчально-методичний комплекс: напрям підготовки 0201 – культура, Спеціальність культурологія (6.020101; 7.020101; 8.020101): Навч.- метод. Посібник / Упоряд.: В. П. Мельник, М. В. Кашуба, А. В. Яртись та ін., /За ред.. д-ра філос. наук, проф. В. П. Мельника. – Львів: Видавничий центр ЛНУ ім.. Івана Франка, 2008 р. – С. 341-343
Рекомендована література
Базова
Гатальська С.М.  Морфологічний розділ. // Гатальська С.М. Філософія культури. Підручник. -  К., 2005. – С. 44-100.  
Каган М.С. Философия культуры. СПб., 1996. – 416с.
Кармин А.С. Основы культурологии: морфология культуры. – СПб., 1997. - 512с.
Культурологія: Навч. посіб. – К.: Вид. Дім “КМ Академія”, 2003. – 316с. 
Культурология ХХ век. Энциклопедия. – В 2-х тт.- С-Пб.,- 1998.
Морфология культуры. Структура и динамика.- М., 1994.
Оганов А.А., Хангельдиева И.Г. Теория культуры: Учебное пособие для вузов.–М.,2001..
Теоретическая культурология. – М.: Академический Проэкт; Екатеринбург: Деловая книга; РИК, 2005.
Ярошенко Т.М. Регіональна типологія культури: Навч. посібник. – Львів: Видавничий центр ЛНУ імені Івана Франка, 2007. – 236 с.
Допоміжна
Антология исследований культуры. Т.1. Интерпретация культуры. – СПб., 1997. – 728с.
Антологія світової літературно-критичної думки ХХ ст.. – Львів, 1996 – 633 с.
Бодрияр Ж. Система вещей. –М., 1995. 
Гантінгтон С. Протистояння цивілізацій та зміна світового порядку. – Львів.: Кальварія., 2006.
Гірц К. Інтерпретація культур. – К., 2001. – 542с.
Культурология: Хрестоматия / Сост. Проф. П. С. Гуревич. – М.: Гардарики, 2000. 
Кребер А.Л. Избранное: Природа культуры / Пер. с англ. – М.: Российская политическая энциклопедия (РОССПЭН), 2004. – 1008 с.
Леві-Строс К. Структурна антропологія. – К.,1997. – 387с.
Поздняков Э.А. Философия культуры. – М., 1999. – 576 с.
Столович Л.Н. Красота. Добро. Истина: Очерк истории эстетической аксиологии. – М., 1994. – 464с.
Тейлор Ч. Джерела себе. – К., 2005. – 696с.
Тойнби А. Постижение истории. – М., 1991.
Шпенглер О. Закат Европы. – М., 1993.
Швейцер А. Культура и этика. – М., 1973.
Фромм Э. Психоанализ и этика. – М., 1993.
Список підручників, навчальних посібників та довідково-енциклопедичної літератури
Гатальська С.М.  Морфологічний розділ. // Гатальська С.М. Філософія культури. Підручник. К., 2005.  (3 підр., кабінет мистецтв)
Ерасов Б.С. Социальная культурология. М., 1997. – 591с. (3 підр., кабінет мистецтв)
Каган М.С. Философия культуры. СПб., 1996. – 416с. (2 підр., кабінет мистецтв)
Культурологія: Навч. посіб. – К.: Вид. Дім “КМ Академія”, 2003. – 316с. (2 підр., кабінет мистецтв).
Культурология ХХ век. Словарь. СПб., 1997. – 3 підр. ( кабінети мистецтв і філософії ).
Культурология ХХ век. Энциклопедия. – В 2-х тт.- С-Пб.,- 1998. (2 підр., кабінет мистецтв)
Ярошенко Т.М. Регіональна типологія культури: Навч. посібник. – Львів: Видавничий центр ЛНУ імені Івана Франка, 2007. – 236 с. (5 підр., кабінет мистецтв).

Опис навчальної дисципліни
«Музеєзнавство»

Найменування показників 	Галузь знань, напрям підготовки, освітньо-кваліфікаційний рівень	Характеристика навчальної дисципліни	
		денна форма навчання		
Кількість кредитів  – 2	Галузь знань
0201 культура
(шифр, назва)	Нормативна
	
Модулів – 2	Напрям
6.020101 культурологія
(шифр, назва)	Рік підготовки:	
Змістових модулів –2 	Спеціальність (професійне спрямування)
6.020101 культурологія	2-й		
		Семестр	
Загальна кількість годин  34 год.		3-й		
		Лекції	
Тижневих годин для денної форми навчання:
аудиторних – 2
самостійної роботи студента – 2	Освітньо-кваліфікаційний рівень:
бакалавр	17 год.		
		Практичні, семінарські	
		17 год.		
		Лабораторні	
		 Год.	 Год.	
		Самостійна робота	
		 36 год.		
		ІНДЗ: 	
		Вид контролю: поточний, проміжний, підсумковий 	

Створення сучасної системи охорони історико-культурної і мистецької спадщини в Україні є нагальною потребою. Основою такої системи мають стати теоретичні напрацювання, які б узагальнювали найкращий світовий досвід, і критично аналізували напрацювання вітчизняної практики. Збереження пам'яток історії та культури в основному покладено на культурно-освітні та науково-дослідні заклади - музеї, де проводиться їх опрацювання, вивчення, експонування, реставрація і консервація. Музеєзнавство, як галузь знань охоплює коло історичних, теоретичних та практичних питань пов'язаних з організацією та науково-дослідною роботою. До 1991 року функціонування музеїв в Україні було обумовлене догмами радянської ідеології. Значна кількість пам'яток історико-культурної та мистецької спадщини було знищено, ряд творів назавжди втрачені для української культури і опинились в запасниках та на експозиціях Російських музеїв і бібліотек. Таким чином, сьогодні ми маємо складну ситуацію у галузі музеєзнавства. Завданням навчального курсу є вивчення студентами системи функціонування музеїв, їх основних завдань та сучасного стану проблеми.
Музейна справа викладається на другому курсі спеціальності „Культурологія” впродовж другого семестру обсягом 34 год., з яких на лекції відведено – 17 год., семінарські заняття – 17 год., самостійну роботу – 38 год.

Мета і завдання навчальної дисципліни – ознайомити студентів з особливостями роботи музеїв, із завданнями, планами, організаційною структурою, режимом роботи, специфікою комплектування музейних фондів, їх складом, систематизацією, збереженням і вивченням, що сприятиме розширенню, поглибленню та закріпленню теоретичних знань бакалаврів. 
Навчальна дисципліна „Музейна справа” інтегрує знання різних наук: історії культури, історії мистецтва, генеології, атрибуції, експозиції. Курс передбачає вивчення розвитку музеєзнавства від витоків і до XXІ ст.
Предметом навчальної дисципліни є коло об’єктивних закономірностей, які стосуються процесів накопичення та збереження суспільної інформації, пізнання й передачі знань, традицій, уявлень та емоцій через музейні предмети, та процесів виникнення, розвитку та суспільного функціонування музею та музейної справи.
Студенти повинні знати:
▪ конкретний музейний матеріал та понятійний апарат;
▪ мережу музеїв України;
▪ історію розвитку світової та української музейної справи;
▪ питання фондової, експозиційної, науково-дослідної та освітньо-виховної роботи музейних закладів;
▪ закони України „Про музеї та музейну справу”, „Про охорону культурної спадщини”.
Студенти повинні вміти:
▪ фахово користуватись науковою термінологією;
▪ розкрити зміст та особливості музейного менеджменту, а також маркетингу на сучасному етапі розвитку українського суспільства; 
▪ оцінювати значення музейних досягнень українського народу та внесок у них видатних діячів - музейників України.
Як невід’ємна складова духовного життя українського суспільства, музейна справа сприяє збереженню історичної пам'яті, культурно-національному відродженню українського народу. Без глибокого знання історії і теорії музейної справи, принципів комплектування музеїв, організації зберігання, використання музейних предметів не можна підготувати професійного спеціаліста культуролога.
Наприкінці навчальної програми подані модульні завдання № 1, № 2 та тестові завдання. 

Програма навчальної дисципліни
Структура навчальної дисципліни
Лекції:
Модуль І. Історія виникнення та розвитку музейної справи
1.	Музеєзнавство як наукова дисципліна (1 год)
2.	Історія розвитку музеїв в Україні (ХІХ – ХХ ст.) крізь призму світових тенденцій в розвитку музейної справи (6 год)
Модуль ІІ. Теорія та практика музейної справи
3.	Музей як соціокультурний інститут (2 год)
4.	Музей як науково-дослідна установа. Музейна експозиція (2 год)
5.	Науково-фондова робота музеїв (2 год)
6.	Культурно-освітня діяльність музеїв та охорона пам’яток історії і культури (2 год)
7.	Менеджмент і маркетинг у музейній сфері (2 год)
                                                                                              17 год
Семінарські заняття:
Модуль І. Історія виникнення та розвитку музейної справи
1.	Музеєзнавство як наукова дисципліна (1 год)
2.	Історія розвитку музеїв в Україні (ХІХ – ХХ ст.) крізь призму світових тенденцій в розвитку музейної справи (6 год)
Модуль ІІ. Теорія та практика музейної справи
3.	Музей як соціокультурний інститут (2 год)
4.	Музей як науково-дослідна установа. Музейна експозиція (2 год)
5.	Науково-фондова робота музеїв (2 год)
6.	Культурно-освітня діяльність музеїв та охорона пам’яток історії і культури (2 год)
7.	Менеджмент і маркетинг у музейній сфері (2 год)
                                                                                            17 год

Тема. Музеєзнавство як наукова дисципліна
1. Музеєзнавство - музеологія: з історії виникнення та постання 
2. Об'єкт, предмет і метод музеєзнавства
3. Основні поняття музеєзнавства
4. Структура музеєзнавства та його місце в системі наук 
Предмет, об'єкт музеології та її місце в системі наук. Етапи становлення музеології як наукової та навчальної дисципліни. Структура музеєзнавства, її понятійний апарат та ключові поняття. 
  
Тема. Історія розвитку музеїв в Україні (ХІХ – ХХ ст.) крізь призму світових тенденцій в розвитку музейної справи
1. Витоки музейної справи. Історичні передумови виникнення музеїв в добу Відродження.
2. Музейна справа в епоху Просвітництва і Нового часу (ХVІІІ – ХІХ ст.).
3. Зародження та розвиток музейної справи в Україні у ХІХ – на початку ХХ ст.
4. Становлення теоретичних та організаційних підвалин музейництва в період національно-визвольних змагань українського народу (1917-1921 рр.). Музеї України в 20-30-х рр ХХ ст.
5. Музейництво на західноукраїнських землях у міжвоєнний період. Українське музейництво в роки Другої світової війни. 
6. Розвиток музейної мережі в Україні в другій половині ХХ ст. та нові світові тенденції в розвитку музейної сфери в другій половині ХХ ст. 
Періодизація історії музейної справи у світі. Колекціонування. Особливості давньосхідного (з III тис. до н.е.), давньогрецького (VII - II ст. до н.е.), давньоримського (II ст. до н.е. -III ст. н.е.) колекціонування.
Європейське Відродження та його вплив на розвиток колекціонування. Кабінети і галереї. Антикварії. Кунсткамери. Природничо-наукові кабінети XVI - XVII ст. Мюнцкабінети.
Вплив ідеології Просвітництва на виникнення ідеї публічного музею. Лувр (Париж). Британський музей. Берлінський музей. Метрополітен-музей (Нью-Йорк). Петербурзька кунсткамера. Імператорський музей Ермітаж. Третьяковська галерея. Румянцевський музей. Історичний музей на Красній площі в Москві. Музеї під відкритим небом - скансени. Спеціалізовані музеї природничих та гуманітарних наук. Музеї науки і техніки.
Поява музеїв на території України на поч. XIX ст. та їх зв'язок із розвитком археологічної науки. Музеї старожитностей у Миколаєві, Феодосії, Одесі, Керчі.
П. Дюбрюкс, І. Стемпковський, І. Бларамберг, І. Айвазовський, Е. Штерн, Б. Фармаковський.
Перші університетські музеї (Харків, Київ). В. Каразін, М. Максимович. 
Роль земств у створенні музейних закладів в Чернігові, Полтаві, Катеринославі. Роль археологічних з'їздів у створенні музеїв. Активність громадськості у створенні музейних закладів. Міський музей у Києві. Приватні музеї та музейне меценатство.
Б.Ханенко, М.Біляшівський, Д.Щербаківський, В.Хвойка, К.Мощенко, В.Щербаківський, В.Тарновський, О.Поль,  Д.Яворницький, К.Скаржинська, Я.Новицький, О.Лазаревський.
Розширення профільної спеціалізації музейних закладів в Україні наприкінці XIX - на початку XX ст. Церковно-археологічні музеї. Художні музеї. Природничі музеї. Музей-акваріум у Севастополі (1890 р.). Перші меморіальні музеї. Музей-панорама “Оборона Севастополя” (1905 р.).
Музеї Волині наприкінці XIX - на початку XX ст. Музей у Городку Ровенського повіту (1896 р.). Давньосховища як заклади музейного типу при церковних братствах і церковно-археологічних товариствах (Володимир-Волинський, Луцьк). Музейні заклади Житомира. Музеї в Рівному (1906 р.), Острозі (1916 р.). Ф.Штейнгель, О.Дверницький, 3.Окенцький, М.Тучемський, Й.Новицький.
Розвиток музейної справи на західноукраїнських землях у складі Австро-Угорщини.
Перші львівські музеї. Міський промисловий музей при Народному домі       (1874 р.). Музей етнографії (1895 р.). Галерея європейського мистецтва (1897 р.). Церковний музей (приватна фундація митрополита А. Шептицького) (1905 р.) як зародок Національного музею (1913 р.). Національний музей ім. короля Яна Ш - початок майбутнього історичного музею (1908 р.). О.Чоловський, І.Свєнціцький, І.Франко, В.Гнатюк.
Діяльність Центрального комітету охорони пам'яток старовини і мистецтва в Україні (1917-1918 рр.), пов'язана з організацією музеїв.
М.Біляшівський, М.Василенко, І.Каманін, В.Кричевський, К.Мельник, В.Модзалевський, Ф.Штейнгель, Д. і В.Щербаківські, Д.Яворницький.
Розробка М.Біляшівським ідеї заснування Українського національного музею (1917 р.). Прийняття урядом П.Скоропадського 27 липня 1918 р. рішення про організацію Національного музею на базі Київського художньо-промислового та наукового музею. Поступове зростання мережі музеїв в Україні.
Проблема збереження музейних колекцій як культурних надбань у вирі Української національно-демократичної революції (1917-20 рр.).
Розбудова музеїв України в умовах радянської влади (1917-1921 рр.). Перша Всеросійська музейна конференція (лютий 1919 р.) в Петрограді.
Націоналізація музейних закладів і перші кроки музейного будівництва в Радянській Україні (20-і рр. XX ст.).
Розробка теоретичних і практичних питань музеєзнавства. Створення перших наукових музеєзнавчих центрів (Всеукраїнське музейне містечко на території Києво-Печерської Лаври). Комісія краєзнавства ВУАН та її зв'язки з музеями України.
Підготовка музейних працівників та викладачів з різних галузей музеєзнавства при головних науково-дослідних музеях України - через аспірантури.
Формування державної музейної мережі в Радянській Україні. Краєзнавчі, художні, літературно-меморіальні музеї України.
Музеї Радянської України як політико-просвітницькі заклади в умовах тоталітарного режиму в СРСР. Розпродаж творів мистецтва з музейних збірок України.
Репресоване українське музейництво 30-х рр. К.Мощенко,Д.Щербаківський, Ф.Мовчанівський, М.Макаренко, П.Потоцький. Звуження кадрового потенціалу музейників.
Репресії проти волинських музеєзнавців: В. Кравченко, К. Червяк, В. Молчанов, Н. Дмитрук, Ю. Герасимчук, Ф. Козубовський.
Музеї Львова: Історичний музей (1929 р.). Культурно-історичний музей Наукового Товариства ім. Т. Шевченка (НТШ) у Львові (1936 р.). Музей історично-воєнних пам'яток при НТШ (1937 р.). Музей Любомирських. Я. Пастернак, І. Крип'якевич, О. Навроцький, І. Карпинець.
Етнографічне музейництво. Музеї при товариствах “Бойківщина” (Самбір, 1928 р.); “Лемківщина” (Сянок, 1931 р.); “Яворівщина” (Яворів, 1931 р.); “Стривігор” (Перемишль, початок 30-х рр. XX ст.); Подільський музей у Тернополі.
Проблеми музейного будівництва на з'їздах українських музейних працівників у Львові (1931 р.), Самборі (1933 р.).
Формування музейної мережі на теренах Волинського воєводства Другої Речі Посполитої. Волинський музей у Луцьку (1929 р.). О.Прусевич, С.Мацко, Я.Фітцке, А.Дублянський. Музей господарства Волині у Рівному (1936 р.). Я.Гофман. Волинський музей при Кременецькому ліцеї (1936 р.). О.Цинкаловський. Регіональний російський музей Й. Новицького в Острозі (20-і рр. XX ст). 
Трагічні наслідки евакуації музейних колекцій із України, здійсненої радянськими органами влади влітку-восени 1941 р.
Нацистська політика в Україні у питаннях культурних цінностей. Вивезення окупаційною владою найбільш цінних музейних збірок та їх подальша доля.
Функціонування музеїв за нацистського режиму. Музеї України у складі розважального комплексу німецького вермахту. Музей-архів переходової доби в Києві. О. Оглоблин.
Участь УРСР в реституційних заходах Радянського Союзу і повернення частини музейних експонатів, вивезених нацистами до Німеччини.
Відновлення музейної мережі в Україні після Другої світової війни.
Нові тенденції у профільній структурі музейних закладів в Українській РСР. Музеї, присвячені історії Великої Вітчизняної війни. Формування мережі народних музеїв. Музеї революційної, бойової, і трудової слави.
Розмах музейного будівництва в Україні в 70-х рр. XX ст. Провідна роль у становленні і розвитку українського музейництва творчих спілок, громадських організацій.
Питання музейництва в діяльності Спілки письменників України. Відкриття Центрального державного архіву-музею літератури і мистецтв та Державного музею літератури України у Києві. Музейні експозиції по увічненню життя та діяльності Л.Українки, М.Лисенка, М.Рильського та багатьох інших діячів української культури.
Участь Українського товариства охорони пам'яток історії та культури в музейному будівництві. Державний музей-заповідник “Олеський замок” (1975 р.). Музей книги та друкарства (м. Острог, 1985 р.).
Організація і функціонування історико-культурних заповідників. Києво-Печерський державний історико-культурний заповідник. Історико-культурні заповідники у містах Львові, Кам'янець-Подільському, Острозі, Луцьку. Історико-археологічні заповідники давньогрецьких міст Ольвії та Херсонесу. Канівський музей-заповідник Т.Г.Шевченка.
Меморіальний комплекс “Національний музей історії Великої Вітчизняної війни 1941-45 рр.” (1979 р.).
Організація і функціонування етнографічних комплексів.
Музеї-скансени в Україні. Етнографічний музей під відкритим небом у Переяславі-Хмельницькому (1964 р.). М.І. Сікорський. Музей народної архітектури та побуту УРСР, с. Пирогів Київської області (1976 р.).
Розвиток громадського музейного руху. Участь музейників у підготовці багатотомної “Історії міст і сіл України”. Заідеологізованість громадського руху по створенню музеїв у кінці 50 - 80-х рр. XX ст.
Створення у 1946 р. при ЮНЕСКО Міжнародної Ради музеїв (ІКОМ). Організація співробітництва і взаємодопомоги між музеями. Розвиток і поширення знань в області музеєзнавства. Пропаганда значення ролі музеїв і музейних працівників у зміцненні дружби і взаєморозуміння між народами.
Створення культурних центрів. Національний центр мистецтва і культури ім. Ж.Помпіду (Центр Бобур) в Парижі (1979 р.). Дитячі музеї як новий тип спеціалізованого музею. Екомузеї. Музеї миру.
Традиції музейних свят. “Довга ніч музеїв” у Берліні (2004 р.)
Проведення міжнародних музейних форумів. Всеросійські музейні фестивалі (2000 - 2005 рр.) як інструмент музейної співпраці та обміну досягненнями в музейній справі.

Тема. Музей як соціокультурний інститут
1. Поняття “музей”. Музейний предмет і його властивості
2. Соціальні функції музею. Музейна комунікація
3. Класифікація музеїв (на матеріалах музеїв України)
4.Сучасне українське музейництво та правові засади діяльності музеїв в Україні
Виникнення та формування поняття музей. Класифікація музеїв за профілями та типами. Соціальні функції музеїв. Сучасна музейна мережа в Україні та перспективи її розвитку. Історія будівництва та основні принципи проектування музейних будівель.
Комплектування фондових колекцій в музеях історичного профілю з урахуванням стану розвитку сучасної історичної науки в Україні.
Діяльність музейних закладів в умовах формування ринкової економіки. Проведення конкурсу на участь українських та іноземних інвесторів у створенні музейного комплексу “Мистецький арсенал”. Перший всеукраїнський музейний фестиваль (Дніпропетровськ, 2005 р.). Створення Центру розвитку музейної справи - першої в Україні громадської аналітичної інституції (2006 р.). Музейна подія року- акція по відзначенню найкращих музейних проектів року (2006 р.).
Поглиблення спеціалізації музеїв історичного профілю.
Музей історії визвольних змагань українського народу (Львів, 1994 р.). Музей “Русалка Дністрова” - відділ Львівської галереї мистецтв (1990 р.). Тюрма на Лонцького (2008). Музей гетьманства (Київ, 1993 р.). Музей П. Сагайдачного (с. Кульчиці Самбірського р-ну Львівської області). Історико-меморіальний музей Степана Бандери (с. Старий Угринів Калуського р-ну Івано-Франківської області, 1996 р.).
Історико-культурний національний заповідник “Чигирин” (1989 р.). Державний історико-меморіальний заповідник “Поле Берестецької битви” (1991 р.). Батуринський державний історико-культурний заповідник “Гетьманська столиця” (смт. Батурин Бахмацького р-ну Чернігівської області, 1993 р.).
Правові засади збереження, відтворення та охорони культурно-історичного середовища.
Конституція України (ст.11, 54, 66). Основи законодавства України про культуру (прийняті Верховною Радою України 14 лютого 1992 р.). Основні принципи культурної політики. Пріоритети у розвитку культури.
Про охорону культурної спадщини. Закон України від 8 червня 2000 р. Об'єкти культурної спадщини: місця, споруди, комплекси (ансамблі), які донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнографічного, історичного, мистецького, наукового чи художнього погляду.
Закон України про музей та музейну справу від 29 червня 1995 р. Основні завдання та напрями діяльності музеїв. Національна музейна політика. Створення музеїв. Міжнародна діяльність музеїв. Управління і самоврядування музеїв.
Положення про Музейний фонд України від 20 липня 2000 р. Склад, формування та порядок обліку пам'яток Музейного фонду. Охорона, збереження і використання Музейного фонду України.
Сучасні проблеми організації музейної справи та функціонування музеїв у розвинутих країнах світу.

Тема. Музей як науково-дослідна установа. Музейна експозиція
1. Основні напрями та види науково-дослідної роботи в музеях
2. Організація науково-дослідної роботи в музеях
3. Основні поняття музейної експозиції. Методи побудови експозицій
4. Експозиційні матеріали. Проектування експозиції
Завдання та основні напрямки науково-дослідної діяльності музеїв. Планування і організація науково-дослідної та методичної роботи. Науково-інформаційна та науково-організаційна діяльність музеїв. Підготовка і видання результатів наукових досліджень музеїв. 
Музейна експозиція — основна форма музейної комунікації. Огляд основних понять. Принципи та методи побудови експозицій. Експозиційні матеріали. Експозиційні комплекси. Етикетаж та його види. Наукове проектування експозиції. Основні етапи художнього проектування експозицій.

Тема. Науково-фондова робота музеїв
1. Визначення поняття “фонди музею”
2. Наукова організація музейних фондів
3. Вивчення музейних предметів і комплектування музейних фондів
4. Облік музейних фондів. Зберігання музейних фондів
Дискусії щодо змісту терміну “фонди музею” в музеологічній літературі. Фондова робота. Музейний предмет. Цінність музейного предмету: типові, унікальні та рідкісні музейні предмети. Музейна колекція. Нематеріальна спадщина людства та її музеєфікація. Способи організації музейних фондів у науковій літературі.
Джерела комплектування фондів музею. Відбір предметів музейного значення. Вивчення музейних предметів, їхня класифікація та систематизація. Облік фондів музею, облікова документація. Зберігання музейних фондів: режим збереження фондів, консервація, реставрація, пакування, транспортування. Організація фондосховища.
 
Тема 6. Культурно-освітня діяльність музеїв та охорона пам’яток історії і культури
1. Основні форми культурно-освітньої діяльності
2. Екскурсія як форма презентації колекції
3. Музейна педагогіка та музейна соціологія в дослідженні музейних форм комунікації
4. Охорона пам’яток історії та культури
Від виховної та науково-просвітницької роботи до культурно-освітньої діяльності. Екскурсія: підготовка та проведення. Інші форми культурно-освітньої діяльності. Музейна аудиторія. Музейна педагогіка. Охорона пам’яток історії та культури одна з найважливіших ділянок роботи музеїв.

Тема 7. Менеджмент і маркетинг у музейній сфері
1. Музейний менеджмент
2. Музейний маркетинг
Музейний менеджмент, як один з видів менеджменту неприбуткових організацій. Механізм перспективного планування розвитку музею. Фандрейзинг як одне із джерел формування бюджету. Формування зв'язків музею із громадськістю. Музейний маркетинг. Пропозиція музеїв на ринку послуг. Вивчення музейної аудиторії.

Структура навчальної дисципліни

Назви змістових модулів і тем	
	Денна форма	
	Усього 	у тому числі	
		Л	п	Лаб	Інд	Ср	
1	2	3	4	5	6	7	
Модуль І. Історія виникнення та розвитку музейної справи
		2	2			3	
Тема 1. Музеєзнавство як наукова дисципліна   		1	1			3	
Тема 2. Історія розвитку музеїв в Україні (ХІХ – ХХ ст.) крізь призму світових тенденцій в розвитку музейної справи		6	6			4	
Разом – зм. Модуль1							
Модуль ІІ. Теорія та практика музейної справи
Тема 3. Музей як соціокультурний інститут           		2	2			4	
Тема 4. Музей як науково-дослідна установа. Музейна експозиція 		2	2			6	
Тема 5. Науково-фондова робота музеїв		2	2			6	
Тема 6. Культурно-освітня діяльність музеїв та охорона пам’яток історії і культури (2 год)		2	2			8	
Тема 7. Менеджмент і маркетинг у музейній сфері (2 год)                                                  		2	2			4	
Разом – зм. Модуль 2							
Усього годин		17	17			38	

Тематика семінарських занять
Тема. Музеєзнавство як наукова дисципліна
1. Музеєзнавство - музеологія: з історії виникнення та постання 
2. Об'єкт, предмет і метод музеєзнавства
3. Основні поняття музеєзнавства
4. Структура музеєзнавства та його місце в системі наук 
Тематика наукових рефератів і творчих есе:
▪ Наукова дискусія про сутність музеєзнавства: основні напрямки вирішення проблеми.
▪ Формування основних понять музеєзнавства в історичному контексті.
▪ Місце музеєзнавства у системі наукових знань.
Питання для самостійної роботи:
1. Які існують підходи до визначення сутності музеєзнавства у світовій науці?
2. Дайте визначення поняття музейного предмета.
3. Які функції виконує музей як соціальний інститут?
4. Які основні складові зумовлюють структуру музеєзнавства?
5. Дайте визначення основних елементів теорії музеєзнавства.
6. Які основні завдання виконує музейне джерелознавство?
7. Назвіть основні складові прикладного музеєзнавства.
8. Сформулюйте сутність наукової методики музейної роботи.
Рекомендована література:
1.	Вагемберг Дж. Основные принципы современного научного музееведения. [Цит. 2008, 20 серпня]. - Доступний з: <http://www.cultivate.ru/mag/-issue2/museology.asp>
2.	Закон України "Про музеї та музейну справу"// Відомості Верховної Ради, 1995. №25.
3.	Закон України "Про охорону культурної спадщини"// Відомості Верховної Ради. 2000. №39.
4.	Кепін Д.В. Історія формування музеєзнавства як наукової дисципліни у Європі // Праці центру пам'яткознавства. К., 2003. Вип.5.
5.	Климишин О.С. Кодекс музейної етики від ІСОМ // Наукові записки Державного природничого музею. 2007. 
6.	Куделко С, Морозов Л. В мире исторических вещей: К проблеме преподавания курса "Музееведение" в университете // Советский музей. 1987. №2.
7.	Культурна спадщина України: Правові засади збереження, відтворення та охорони культурно-історичного середовища. Збірник офіційних документів. / Відп. ред. М.В.Гарник. К., 2002.
8.	Недков С. Музей и музеология. София, 1998. [Цит. 2008, 20 серпня]. - Доступний з:
http://www.build.bg/bg/gallery/simeonnedkov/bg-museology.htm.

9.	Разгон А.М. Место музееведения в системе наук // Музей и современность: Сб. науч. тр. Москва, 1986.
10.	 Ривьер Ж.А. Эволюционное определение экомузея // Museum. 1985. №148.
11.	Сотникова С.И. Музеология как междисциплинарное знание // Музейные фонды и зкспозиция в научно-образовательном процессе: Материалы Всероссийской научной конференции. Томск, 18-20 марта 2002 г. / Отв. ред. З.И.Черняк. Томск, 2002.
12.	Странский З. Понимание музееведения // Музееведение. Музей мира. Москва, 1991.
13.	Шола Т. Предмет и особенности музеологии // Museum. 1987. №153.
14.	Шрайнер К. Предмет исследования музееведения и происхождение дисциплины // Музееведение. Музей мира. Москва, 1991.
15.	The problem of museology. [цит. 2008, 20 серпня]. - Доступний з:
http://www.utoronto.ca /mouseia/course2/ Museum2.pdf>.
 
Тема. Історія розвитку музеїв в Україні (ХІХ – ХХ ст.) крізь призму світових тенденцій в розвитку музейної справи
Заняття № 1

1. Витоки музейної справи. Історичні передумови виникнення музеїв в добу Відродження
2. Музейна справа в епоху Просвітництва і Нового часу (ХVІІІ – ХІХ ст.)
Тематика наукових рефератів і творчих есе:
▪ Зародження музейної справи в епоху ранньогрецької цивілізації.
▪ Храмове колекціонування епохи Середньовіччя та його сакральна сутність.
▪ Зародження музейної справи на середньовічному Сході. 
▪ Музейна справа епохи Ренесансу та її гуманістичний характер.
▪ Природничо-наукові кабінети ХУІ-ХVІІ ст.
▪ Формування загальнонаціональних художніх зібрань в Італії та Франції в епоху Нового часу.
▪ Розвиток музейної мережі в Російській імперії ХVІІІ – початку ХІХ ст.
Питання для самостійної роботи:
1.Який зміст вкладався у старогрецьке поняття „мусейон”?
2.Які особливості створення приватних скарбниць у добу раннього Середньовіччя?
3.Які найхарактерніші риси виникнення музейної справи в країнах середньовічного Сходу?
4.Яким чином географічні відкриття вплинули на розвиток музейної справи?
5.У чому полягає сутність концепції публічного музею?
6.Назвіть основні напрями розвитку музейної справи в Російській імперії.  
Рекомендована література:
1.	Арнольд-Форстер К. Развивать чувство кризиса: Новый взгляд на университетские коллекции в Великобритании // Museum. № 207.
2.	Британский музей. Лондон: Альбом / Автор-состав. Б.И.Ривкин. Москва, 1980.
3.	Грицкевич В.П. История музейного дела до конца ХУШ в.: В 2-х ч.СПб., 2001.
4.	Жигульский З. Музей мира: Введение в музееведение. Москва, 1989.
5.	Зейдевитц Р., Зейдевитц М. Дрезденская галерея. Москва, 1965.
6.	Итс Р.Ф. Кунсткамера. Ленинград, 1989.
7.	Калугина Т.П. Истоки культурно-коммуникативной функции экспозиции художественного музея // Музееведение: Проблемы культурной коммуникации в музейной деятельности. Москва, 1989.
8.	Калугина Т.П. Художественный музей как феномен культуры. Санкт-Петербург, 2001.
9.	Кончин Е.В. Сохраненные сокровища. О спасении художественных ценностей в годы Великой Отечественной войны. Москва, 1985.
10.	Лувр. Шедеври мировой живописи в вашем доме. Москва, 2003.
11.	Музей Ватикана. Рим / Сост. альбома и автор текста З.Борисова. Москва, 1974.
12.	Музей Метрополитен. Нью-Йорк.: Альбом / Автор-состав. В А.Суслов. Москва, 1983.
13.	Музей Прадо. Мадрид / Сост. альбома и автор текста К.Малицкая. Москва, 1971.
14.	Омельченко Ю.А. Домузейні форми нагромадження та використання історико-культурних цінностей. [Цит. 2008, 20 серпня]. — Доступний з: <http://archaeology. kiev.ua/pub/omelchenko.htm>
15.	Семененко Т.П. Экомузеи Франции: Новые тенденции в развитии музейной идеологии // Музейное дело: Музей-культура-общество. Москва, 1992.
16.	Сокровища Британского музея. Москва, 1984.
17.	Степанова О. В музеях світу. К., 2004.
18.	Юренева Т.Ю. Музей в мировой культуре. Москва, 2003.
19.	Эрмитаж. История и коллекции. Ленинград, 1981.
20.	Hudson K. A social history of museums: What the visitor thought. London, 1975.
21.	ІСОМ. — Доступний з: <http://icom. museum/centre.html>
22.	Museums of the World. Munchen, 1992.
Заняття № 2

3. Зародження та розвиток музейної справи в Україні у ХІХ – на початку ХХ ст.
4. Становлення теоретичних та організаційних підвалин музейництва в період національно-визвольних змагань українського народу (1917-1921 рр.). Музеї України в 20-30-х рр. ХХ ст.
Тематика наукових рефератів і творчих есе:
▪ Розвиток музейної справи в Україні ХІХ ст.
▪ Перші університетські музеї в Україні (Харків, Київ).
▪ Церковно-археологічні музеї в Україні.
▪ Розвиток музейної справи на західноукраїнських землях у складі Австро-Угорщини.
▪ Діяльність Центрального комітету охорони пам’яток старовини і мистецтва в Україні (1917-1918 рр.).
▪ Розбудова музеїв України в умовах радянської влади ( 1917-1921 рр.).
▪ Репресоване українське музейництво 30-х рр. ХХ ст.
▪ Розвиток музейної справи в Радянській Україні 20-30-х рр. ХХ ст.
▪ Музейна справа й ідеологічна боротьба в епоху тоталітарних режимів.
▪ Музейна мережа в Радянській Україні: стан і тенденції розвитку.
Питання для самостійної роботи:
1. Назвіть основні напрями розвитку музейної справи в Україні в ХІХ ст.?
2. Вкажіть місце і час створення першого музею в Україні.
3. Які особливості створення меморіальних музеїв в Україні?
4. Назвіть основні принципи побудови єдиної музейної мережі в Радянському Союзі.
5. Які основні принципи було покладено в основу класифікації музеїв радянської пори?
6. У чому полягала сутність дискусії щодо висвітлення музейних експонатів в пореволюційний період?
7. Які існували підходи до проведення радянської кадрової політики?
Рекомендована література:
1.	Акуленко В. Охорона пам'яток культури в Україні (1917-1990 рр.). К., 1991.
2.	Акуленко В. Охорона пам'яток культури в Українській РСР (1922-1929 рр.) // Український історичний журнал. 1972. №6.
3.	Білокінь С. Зізнання С.Глеваського про грабування української культурної спадщини за більшовиків. [Цит. 2008, 20 серпня]. - Доступний з: < http://www.heritage.com.ua/spadshina/istorija/index.phpid=66>.
4.	Білокінь С. Перший том "Українського музею" (1927) // Український музей. 36. 1. Репринтне перевидання [книжки] 1927 року. К., 2007.
5.	Білокінь С. Репресії проти музейників у ряду різних типів терору // Музейна справа та музейна політика в Україні XX століття. К.: Златограф, 2004.
6.	Білокінь С. Федір Ернст// Пам'ятки України. 1985. №2.
7.	Білокінь С. Федір Людвігович Ернст: Бібліографічний покажчик. Суми, 1987.
8.	Білокінь С. Щоденник Федора Ернста про діяльність Ґосторгу та пограбування українських музеїв // Спеціальні історичні дисципліни: Питання теорії та методики. Число 8-9. Част. 2. К., 2002 (= Збірка наукових праць на пошану [...] Я.І.Дзири).
9.	Біляшівський М.Ф. Наші національні скарби. К., 1918.
10.	Буланый И.Т. Явтушенко И.Г. Громадські музеї України: Історія, досвід, проблеми. К., 1979.
11.	Буланый И.Т., Явтушенко И.Г. Народные сокровищницы: О деятельности народних музеев Украинской ССР. К., 1984.
12.	Ванцак Б., Супруненко О. Подвижники українського музейництва. Полтава, 1995.
13.	Верезомська С.Ж. Ф.Ернст у пам'яткоохоронному русі України 1917-1933 рр. Автореф.... канд.іст.наук. Харків, 2005.
14.	Верезомська С.Ж. Ф.Ернст у музейному будівництві України // Історична пам'ять. Полтава, 2004. №1.
15.	Верезомська С.Ж. Ф.Ернст як музейний працівник // Тези інтернет-конференції "Україна наукова-2003", Дніпропетровськ-Черкаси,2003.
16.	Войналович В.А., Данилюк Ю.З. Досвід і проблеми охорони пам'яток історії та культури в 60-80-х роках // Охорона, використання та пропаганда пам'яток історії та культури в Українській РСР / Інститут історії АН УРСР. К., 1989. Ч.ІУ.
17.	Геврик Т. Втрачені архітектурні пам'ятки. Вид. 4 // Бібліотека журналу "Пам'ятки України". Кн. 10. Нью-Йорк-К., 1991.
18.	Гирич І. Архів-музей переходової доби // Старожитності. 1992. №1.
19.	Гіляров С. Новознайдений твір Кранаха в Музеї мистецтва ВУАН. К., 1929.
20.	Грімстед П.К., Боряк Г. Доля українських культурних цінностей під час Другої світової війни: винищення архівів, бібліотек, музеїв. Львів, 1992 (також у: Пам'ятки України: історія та культура. 1994. Ч. 3-6).
21.	Грушевський М. Бережіння та дослідження побутового й фольклорного матеріалу як відповідальне державне завдання //Україна. 1925. Кн.5.
22.	Данилюк Ю.З. Розвиток громадських ініціатив по збереженню історико-культурної спадщини в 60-80-х роках // Охорона, використання та пропагада пам'яток історії та культури в Українській РСР / Інститут історії АН УРСР. К., 1989. Ч. IV.
23.	Державні історико-культурні заповідники УСРР. Харків, 1932.
24.	Дубровський В.В. Музеї на Україні. Харків, 1929.
25.	Дубровський В.В. Охорона пам'яток культури в УСРР // Охорона пам'яток культури на Україні. Харків, 1927. 3б.1.
26.	Дубровський В.В. Чергові завдання сучасного музейного будівництва на Україні. К., 1927.
27.	Ернст Ф.Л. Справа охорони пам'ятників мистецтва та старовини в Києві // Збірник секції мистецтв. К., 1921. Вип. 1.
28.	Ернст Ф.Л. Художественные сокровища Києва, пострадавшие в 1918 г. К., 1918.
29.	Жуков Ю.Н. Операция "Эрмитаж". Опыт историко-архивного исследования. Москва, 1993.
30.	Жуков Ю.Н. Становление и деятельность органов охраны памятников истории и культури. 1917-1920. Москва, 1989.
31.	3 досвіду роботи музеїв УРСР. К., 1961. Вип.2.
32.	Закс А.Б. Первая Всероссийская музейная конференция // Музейное дело в СССР. Вып. 14. Москва, 1979.
33.	Закс А.Б. Речь А.В. Луначарского на конференции по делам музеев//Археографический ежегодник. 1976. Москва, 1977.
34.	Заремба С. Українське пам'яткознавство: історія, теорія, сучасність. К., 1995.
35.	Іванов Ю. Гілярови - на всі часи. Історія одного родоводу // Дзеркало тижня. №26 (554) 9-15 липня 2005.
36.	Коваль М.В. Преступления фашистов протав культури украинского народа // Немецко-фашистский оккупационньїй режим (1941-1945 гг.). Москва, 1965.
37.	Кот С. З історії повернення українських культурних цінностей з Росії // Історія України: маловідомі імена, події, факти (3б. статей). К., 2001. Вип.10.
38.	Кот С.І. Нові документи про долю культурних цінностей, переданих з музеїв РСФРР на Україну // Український археографічний щорічник. Нова серія. Вип.2. К., 1993.
39.	Кот С. Первый на Украине (К образованию всеукраинского комитета охраны памятников искусства и старины) // Историческое краеведение в СССР. Вопросы теории и практики. Сб. Науч. статей. К., 1991.
40.	Кот С.І. Проблема повернення в Україну культурних цінностей у контексті історії та права. Українські культурні втрати за радянського часу//Розбудова держави. 1995. Ч. 10-12; 1996. Ч. 1,3 та ін.
41.	Кот С, Нестуля О. Українські культурні цінності в Росії: перша спроба повернення 1917—1918рр. / НАН України. К.,1996.
42.	Кот С. Історико-культурна спадщина України: проблеми дослідження та збереження. К., 1998.
43.	Кролевець С. Хранителі // Дзеркало тижня. №42 (621). 4-10 листопада 2006 р.
44.	Крук О.І. Розвиток музейної справи в Україні (кінець 1950-х-1980-ті рр.): Автореф. дис... канд. іст. наук: 07.00.01 / Харківський національний ун-т ім. В.Каразіна. Харків, 2000.
45.	Крук О.І. Українські музеї у 1940-1970-х рр. // Історія України. Маловідомі імена, події, факти: 3б. ст. 2003. Вип.20-21.
46.	Крутенко Н. Сергей Гиляров: Штрихи к портрету // Ханенківські читання. Матеріали науково-практичної конференції. Вип.4. Київ, 2002. 
47.	Крутенко Н. Сергій Гіляров // Пам'ятки України. 1998. 4.1 (118).
48.	Кузина Г.А. Государственная политика в областе музейного дела в 1917-1941 гг. // Музей и власть. 4.1. Москва, 1991.
49.	Культурне будівництво в Українській РСР, червень 1941-1950. Збірник документів і матеріалів. К., 1989.
50.	Лето 1941. Украина: Документы и материалы. Хроника событий. К., 1991.
51.	Максакова Л.В. Спасенне культурних ценностей в годы Великой Отечественной войны. Москва, 1990.
52.	Маньківська Р.В. Федоровський та його вклад в пам'ятко-охоронну та музейну справу // Історія України. Маловідомі імена, події, факти. 3б. статей. К., 1996.
53.	Маньковська Р.В. Музеєзнавство в Україні. К., 2000.
54.	Маньківська Р. Репресії серед музейних працівників в кінці 20-30-х рр. // 3 архівів ВУЧК-ГПУ-НКВД-КГБ. 1997. №1/2 (4/5). [Цит. 2008, 20 серпня]. - Доступний з:      <http://ssu.gov.ua/sbu/doccatalog/document?id=43137>
55.	Мезенцева Г. Музеї України. К., 1959.
56.	Мезенцева Г. Музейне будівництво на Україні за сорок років радянської влади // Наукові записки Київського державного університету. Т.ХУІ. К., 1957.
57.	Миллер М.А. Советский музей в системе пропаганды // Вестник Института по изучению истории и культури СССР. Мюнхен, 1953. Апрель-Июнь. №5.
58.	Миллер М.А. Уничтожение большевиками памятников истории, культуры и искуства в СССР // Вестник Института по изучению истории и культури СССР, Мюнхен, 1952. Том 3. Декабрь.
59.	Музеї України XIX - початку XX століть: 3б. наук. пр. / Ред.: Г.А. Скрипник; Ін-т мистецтвознавства, фольклористики та етнології ім. М.Рильського НАН України, Нац. музей історії України, Наук.-метод. від. музеєзнав., Асоц. етнологів. К., 2005.
60.	"Музеї України" журнал. - Доступний з: <http://www.museum-ukraine.org.ua>
61.	Музейний простір України. - Доступний з: < http://prostir. museum >
62.	Нестерець М. Виникнення і діяльність сільських громадських музеїв, музейних кімнат// Архіви України. 1971. №5.
63.	Нестуля   О.О.   Біля   витоків   державної   системи   охорони пам'яток культури в Україні (Доба Центральної Ради, Гетьманщини, Директорії). К.-Полтава, 1994.
64.	Нестуля О.О. Доля церковної старовини в Україні 1917-1941. В 2-х.ч. К„ 1995.
65.	Нове у музеях України. К., 1963.
66.	Омельченко Ю.А. До питання про німецько-фашистські плани пограбування культурних цінностей українського народу // Питання нової та новітньої історії. Вип.12. К., 1971.
67.	Омельченко Ю.А. История музейного строительства на Украине. 1917-1932. Автореф.... канд. ист. наук. К., 1970.
68.	Омельченко Ю.А. Музейне будівництво на Україні в 1921-1945 рр. // Український історичний журнал. 1975. №3.
69.	Омельченко Ю. Охорона пам'яток і музейне будівництво на Україні в перші роки радянської влади // Український історичний журнал. 1975. №3.
70.	Охорона пам'яток культури на Україні. Харків, 1927.
71.	Охорона,  використання та пропаганда пам'яток  історії та культури в Українській РСР: Збірник методичних матеріалів. У 6-ти ч. К., 1989.
72.	Паньків В.М. Музеї західних областей України // Соціалістична культура. 1940. №2.
73.	Підгайний С. З концепцій українського історичного процесу в музейній практиці. Харків, 1930.
74.	Піскова Е.М. До питання про класифікацію музейної мережі України к. ХІХ-поч. XX ст. // VII Всеукраїнська наукова конференція "Історичне краєзнавство в Україні: традиції і сучасність". К., 1995.
75.	Плаггенборг Ш. Революция и культура: Культурные ориентиры в период между Октябрьской революцией и эпохой сталинизма. Санкт-Петербург, 2000.
76.	Проданные сокровища России. Москва, 2000.
77.	Равиковт Д.А. Формирование государственной музейной сети (1917 г.-1-я половина 60-х гг.). Москва, 1988.
78.	Реабілітовані історією. К.-Полтава,1992.
79.	Репресоване краєзнавство (20-30-ті роки). К-Хмельницький, 1991.
80.	Рудик Г. Як "Ширванський водолій" XIII століття з колекції Богдана Ханенка опинився в Ермітажі // Україна молода. 8 лютого 2005.
81.	Симкин М.П. Советские музеи в период Великой Отечественной войны // Труды НИИ музееведения. Вьш. 2. Москва, 1961.
82.	Ситник А. "Провина" страченого - причетність до Музею Реріха //
З архівів ВУЧК-ҐПУ-НКВД-КҐБ. 1994. №1. [Цит. 2008, 20 серпня]. - Доступний з: <http://www.sbu.gov.ua/sbu/doccatalog/document?id=42925>
83.	Скрипник Г.Г. Етнографічні музеї України. Становлення і розвиток. К., 1989.
84.	Скрипник Г. Українські етнографічні старожитності в музеях Росії//Пам'ятки України. 1994. №1-2.
85.	Соловей О. Довкола шедевру Лукаса Кранаха Старшого // Пам'ятки України. 1994. Ч. 1-2 (102-103).
86.	Сом-Сердюкова О.М. Сучасний музей України: зміст-форма // Магістеріум. Культурологія. 2005. Вип.19.
87.	Ткаченко М.І. Київський державний історичний музей у 1943-1945 рр. // Матеріали міжнародної наукової конференції "50-річчя перемоги над фашизмом: наслідки та уроки" 4-5 травня 1995 р. Ч. II. К., 1995.
88.	Ткаченко М.І. Музейні скарби України під час Другої світової війни: евакуація на Схід // Київська старовина. 1995. №3.
89.	Ткаченко М.І. Музеї України під час Другої світової війни (1939-1945 рр.): Автореф. дис... канд. іст. наук: 07.00.01 / Київський держ. ун-т ім. Т. Шевченка. К., 1996.
90.	Ткаченко  М.І.  Організація  реставраційних робіт в  системі українських художніх музеїв (1944-1945 рр.) // Розвиток проблем психолого педагогічної науки в науково-технічній творчості молоді. 3б. наук.пр. студ., аспір., докторантів. Вип.1. К., 1993.
91.	Ткаченко М.І. Художні музеї України під час Другої світової війни: поновлення діяльності (1943-1945 рр.) // Наукові записки з історії України. 3б. стат. Вип.3. Кіровоград, 1994.
92.	Ткаченко М.І. Центральний державний музей Т.Г.Шевченка під час німецької окупації // Репетитор: Український громадський науково-методичний бюлетень. Вип.7. К., 1995.
93.	Українські культурні цінності в Росії: На шляху до діалогу. 1926-1930 / Упоряд.: О.Нестуля, С.Нестуля. Полтава, 2002.
94.	Федорченко В.К., Костпюкова О.М., Дьорова ТА. Історія екскурсійної діяльності в Україні. К., 2004.
95.	Шмит Ф. Исторические, этнографические, художественные музеи. Очерк истории и теории музейного дела. Харьков, 1919.
96.	Юренева Т.Ю. Формирование кадров советских музейних работников 1917-1941. Москва, 1991.
Заняття № 3
5. Музейництво на західноукраїнських землях у міжвоєнний період. Українське музейництво в роки Другої світової війни. 
6. Розвиток музейної мережі в Україні в другій половині ХХ ст. та нові світові тенденції в розвитку музейної сфери в другій половині ХХ ст. 
Тематика наукових рефератів і творчих есе:
▪ Діяльність музейних закладів Львова у міжвоєнний період. 
 ▪ Етнографічне музейництво на західноукраїнських землях у міжвоєнний період. 
▪ Українські культурні втрати за радянського часу.
▪ Музеї України під час Другої світової війни (1939-1945 рр.).
▪ Нові тенденції розвитку музейної сфери в другій половині ХХ століття.
▪ Питання реституції національних пам’яток в Україну: досвід та перспективи.
▪ Виникнення нових музеїв в Україні в час перебудови та у перші роки незалежності.
▪ Українське музейництво у міжнародному контексті.
Питання для самостійної роботи:
1. Проаналізуйте трагічні наслідки евакуації музейних колекцій з України, здійсненої радянськими органами влади влітку-восени 1941 р.
2. Дайте оцінку нацистській політиці в Україні у питаннях культурних цінностей.
3. З’ясуйте нові тенденції у профільній структурі музейних закладів в УРСР у післявоєнний період.
4. Окресліть нові тенденції у профільній структурі музейних закладів в УРСР.
5. Проаналізуйте розмах музейного будівництва в Україні в 70-х рр. ХХ ст.
6. Проаналізуйте участь Українського товариства охорони пам’яток історії та культури в музейному будівництві.
7. В чому полягав розвиток громадського музейного руху?
8. Роль Міжнародної Ради музеїв при ЮНЕСКО.
9. У чому полягає сутність проведення міжнародних музейних форумів.
Рекомендована література:
1.	Акуленко В. Охорона пам'яток культури в Україні (1917-1990 рр.). К., 1991.
2.	Акуленко В. Охорона пам'яток культури в Українській РСР (1922-1929 рр.) // Український історичний журнал. 1972. №6.
3.	Білокінь С. Зізнання С.Глеваського про грабування української культурної спадщини за більшовиків. [Цит. 2008, 20 серпня]. - Доступний з: < http://www.heritage.com.ua/spadshina/istorija/index.phpid=66>.
4.	Білокінь С. Перший том "Українського музею" (1927) // Український музей. 36. 1. Репринтне перевидання [книжки] 1927 року. К., 2007.
5.	Білокінь С. Репресії проти музейників у ряду різних типів терору // Музейна справа та музейна політика в Україні XX століття. К.: Златограф, 2004.
6.	Білокінь С. Федір Ернст// Пам'ятки України. 1985. №2.
7.	Білокінь С. Федір Людвігович Ернст: Бібліографічний покажчик. Суми, 1987.
8.	Білокінь С. Щоденник Федора Ернста про діяльність Ґосторгу та пограбування українських музеїв // Спеціальні історичні дисципліни: Питання теорії та методики. Число 8-9. Част. 2. К., 2002 (= Збірка наукових праць на пошану [...] Я.І.Дзири).
9.	Біляшівський М.Ф. Наші національні скарби. К., 1918.
10.	Буланый И.Т. Явтушенко И.Г. Громадські музеї України: Історія, досвід, проблеми. К., 1979.
11.	Буланый И.Т., Явтушенко И.Г. Народные сокровищницы: О деятельности народних музеев Украинской ССР. К., 1984.
12.	Ванцак Б., Супруненко О. Подвижники українського музейництва. Полтава, 1995.
13.	Верезомська С.Ж. Ф.Ернст у пам'яткоохоронному русі України 1917-1933 рр. Автореф.... канд.іст.наук. Харків, 2005.
14.	Верезомська С.Ж. Ф.Ернст у музейному будівництві України // Історична пам'ять. Полтава, 2004. №1.
15.	Верезомська С.Ж. Ф.Ернст як музейний працівник // Тези інтернет-конференції "Україна наукова-2003", Дніпропетровськ-Черкаси,2003.
16.	Войналович В.А., Данилюк Ю.З. Досвід і проблеми охорони пам'яток історії та культури в 60-80-х роках // Охорона, використання та пропаганда пам'яток історії та культури в Українській РСР / Інститут історії АН УРСР. К., 1989. Ч.ІУ.
17.	Геврик Т. Втрачені архітектурні пам'ятки. Вид. 4 // Бібліотека журналу "Пам'ятки України". Кн. 10. Нью-Йорк-К., 1991.
18.	Гирич І. Архів-музей переходової доби // Старожитності. 1992. №1.
19.	Гіляров С. Новознайдений твір Кранаха в Музеї мистецтва ВУАН. К., 1929.
20.	Грімстед П.К., Боряк Г. Доля українських культурних цінностей під час Другої світової війни: винищення архівів, бібліотек, музеїв. Львів, 1992 (також у: Пам'ятки України: історія та культура. 1994. Ч. 3-6).
21.	Грушевський М. Бережіння та дослідження побутового й фольклорного матеріалу як відповідальне державне завдання //Україна. 1925. Кн.5.
22.	Данилюк Ю.З. Розвиток громадських ініціатив по збереженню історико-культурної спадщини в 60-80-х роках // Охорона, використання та пропагада пам'яток історії та культури в Українській РСР / Інститут історії АН УРСР. К., 1989. Ч. IV.
23.	Державні історико-культурні заповідники УСРР. Харків, 1932.
24.	Дубровський В.В. Музеї на Україні. Харків, 1929.
25.	Дубровський В.В. Охорона пам'яток культури в УСРР // Охорона пам'яток культури на Україні. Харків, 1927. 3б.1.
26.	Дубровський В.В. Чергові завдання сучасного музейного будівництва на Україні. К., 1927.
27.	Ернст Ф.Л. Справа охорони пам'ятників мистецтва та старовини в Києві // Збірник секції мистецтв. К., 1921. Вип. 1.
28.	Ернст Ф.Л. Художественные сокровища Києва, пострадавшие в 1918 г. К., 1918.
29.	Жуков Ю.Н. Операция "Эрмитаж". Опыт историко-архивного исследования. Москва, 1993.
30.	Жуков Ю.Н. Становление и деятельность органов охраны памятников истории и культури. 1917-1920. Москва, 1989.
31.	3 досвіду роботи музеїв УРСР. К., 1961. Вип.2.
32.	Закс А.Б. Первая Всероссийская музейная конференция // Музейное дело в СССР. Вып. 14. Москва, 1979.
33.	Закс А.Б. Речь А.В. Луначарского на конференции по делам музеев//Археографический ежегодник. 1976. Москва, 1977.
34.	Заремба С. Українське пам'яткознавство: історія, теорія, сучасність. К., 1995.
35.	Іванов Ю. Гілярови - на всі часи. Історія одного родоводу // Дзеркало тижня. №26 (554) 9-15 липня 2005.
36.	Коваль М.В. Преступления фашистов протав культури украинского народа // Немецко-фашистский оккупационньїй режим (1941-1945 гг.). Москва, 1965.
37.	Кот С. З історії повернення українських культурних цінностей з Росії // Історія України: маловідомі імена, події, факти (3б. статей). К., 2001. Вип.10.
38.	Кот С.І. Нові документи про долю культурних цінностей, переданих з музеїв РСФРР на Україну // Український археографічний щорічник. Нова серія. Вип.2. К., 1993.
39.	Кот С. Первый на Украине (К образованию всеукраинского комитета охраны памятников искусства и старины) // Историческое краеведение в СССР. Вопросы теории и практики. Сб. Науч. статей. К., 1991.
40.	Кот С.І. Проблема повернення в Україну культурних цінностей у контексті історії та права. Українські культурні втрати за радянського часу//Розбудова держави. 1995. Ч. 10-12; 1996. Ч. 1,3 та ін.
41.	Кот С, Нестуля О. Українські культурні цінності в Росії: перша спроба повернення 1917—1918рр. / НАН України. К.,1996.
42.	Кот С. Історико-культурна спадщина України: проблеми дослідження та збереження. К., 1998.
43.	Кролевець С. Хранителі // Дзеркало тижня. №42 (621). 4-10 листопада 2006 р.
44.	Крук О.І. Розвиток музейної справи в Україні (кінець 1950-х-1980-ті рр.): Автореф. дис... канд. іст. наук: 07.00.01 / Харківський національний ун-т ім. В.Каразіна. Харків, 2000.
45.	Крук О.І. Українські музеї у 1940-1970-х рр. // Історія України. Маловідомі імена, події, факти: 3б. ст. 2003. Вип.20-21.
46.	Крутенко Н. Сергей Гиляров: Штрихи к портрету // Ханенківські читання. Матеріали науково-практичної конференції. Вип.4. Київ, 2002. 
47.	Крутенко Н. Сергій Гіляров // Пам'ятки України. 1998. 4.1 (118).
48.	Кузина Г.А. Государственная политика в областе музейного дела в 1917-1941 гг. // Музей и власть. 4.1. Москва, 1991.
49.	Культурне будівництво в Українській РСР, червень 1941-1950. Збірник документів і матеріалів. К., 1989.
50.	Лето 1941. Украина: Документы и материалы. Хроника событий. К., 1991.
51.	Максакова Л.В. Спасенне культурних ценностей в годы Великой Отечественной войны. Москва, 1990.
52.	Маньківська Р.В. Федоровський та його вклад в пам'ятко-охоронну та музейну справу // Історія України. Маловідомі імена, події, факти. 3б. статей. К., 1996.
53.	Маньковська Р.В. Музеєзнавство в Україні. К., 2000.
54.	Маньківська Р. Репресії серед музейних працівників в кінці 20-30-х рр. // 3 архівів ВУЧК-ГПУ-НКВД-КГБ. 1997. №1/2 (4/5). [Цит. 2008, 20 серпня]. - Доступний з:      <http://ssu.gov.ua/sbu/doccatalog/document?id=43137>
55.	Мезенцева Г. Музеї України. К., 1959.
56.	Мезенцева Г. Музейне будівництво на Україні за сорок років радянської влади // Наукові записки Київського державного університету. Т.ХУІ. К., 1957.
57.	Миллер М.А. Советский музей в системе пропаганды // Вестник Института по изучению истории и культури СССР. Мюнхен, 1953. Апрель-Июнь. №5.
58.	Миллер М.А. Уничтожение большевиками памятников истории, культуры и искуства в СССР // Вестник Института по изучению истории и культури СССР, Мюнхен, 1952. Том 3. Декабрь.
59.	Музеї України XIX - початку XX століть: 3б. наук. пр. / Ред.: Г.А. Скрипник; Ін-т мистецтвознавства, фольклористики та етнології ім. М.Рильського НАН України, Нац. музей історії України, Наук.-метод. від. музеєзнав., Асоц. етнологів. К., 2005.
60.	"Музеї України" журнал. - Доступний з: <http://www.museum-ukraine.org.ua>
61.	Музейний простір України. - Доступний з: < http://prostir. museum >
62.	Нестерець М. Виникнення і діяльність сільських громадських музеїв, музейних кімнат// Архіви України. 1971. №5.
63.	Нестуля   О.О.   Біля   витоків   державної   системи   охорони пам'яток культури в Україні (Доба Центральної Ради, Гетьманщини, Директорії). К.-Полтава, 1994.
64.	Нестуля О.О. Доля церковної старовини в Україні 1917-1941. В 2-х.ч. К„ 1995.
65.	Нове у музеях України. К., 1963.
66.	Омельченко Ю.А. До питання про німецько-фашистські плани пограбування культурних цінностей українського народу // Питання нової та новітньої історії. Вип.12. К., 1971.
67.	Омельченко Ю.А. История музейного строительства на Украине. 1917-1932. Автореф.... канд. ист. наук. К., 1970.
68.	Омельченко Ю.А. Музейне будівництво на Україні в 1921-1945 рр. // Український історичний журнал. 1975. №3.
69.	Омельченко Ю. Охорона пам'яток і музейне будівництво на Україні в перші роки радянської влади // Український історичний журнал. 1975. №3.
70.	Охорона пам'яток культури на Україні. Харків, 1927.
71.	Охорона,  використання та пропаганда пам'яток  історії та культури в Українській РСР: Збірник методичних матеріалів. У 6-ти ч. К., 1989.
72.	Паньків В.М. Музеї західних областей України // Соціалістична культура. 1940. №2.
73.	Підгайний С. З концепцій українського історичного процесу в музейній практиці. Харків, 1930.
74.	Піскова Е.М. До питання про класифікацію музейної мережі України к. ХІХ-поч. XX ст. // VII Всеукраїнська наукова конференція "Історичне краєзнавство в Україні: традиції і сучасність". К., 1995.
75.	Плаггенборг Ш. Революция и культура: Культурные ориентиры в период между Октябрьской революцией и эпохой сталинизма. Санкт-Петербург, 2000.
76.	Проданные сокровища России. Москва, 2000.
77.	Равиковт Д.А. Формирование государственной музейной сети (1917 г.-1-я половина 60-х гг.). Москва, 1988.
78.	Реабілітовані історією. К.-Полтава,1992.
79.	Репресоване краєзнавство (20-30-ті роки). К-Хмельницький, 1991.
80.	Рудик Г. Як "Ширванський водолій" XIII століття з колекції Богдана Ханенка опинився в Ермітажі // Україна молода. 8 лютого 2005.
81.	Симкин М.П. Советские музеи в период Великой Отечественной войны // Труды НИИ музееведения. Вьш. 2. Москва, 1961.
82.	Ситник А. "Провина" страченого - причетність до Музею Реріха //
З архівів ВУЧК-ҐПУ-НКВД-КҐБ. 1994. №1. [Цит. 2008, 20 серпня]. - Доступний з: <http://www.sbu.gov.ua/sbu/doccatalog/document?id=42925>
83.	Скрипник Г.Г. Етнографічні музеї України. Становлення і розвиток. К., 1989.
84.	Скрипник Г. Українські етнографічні старожитності в музеях Росії//Пам'ятки України. 1994. №1-2.
85.	Соловей О. Довкола шедевру Лукаса Кранаха Старшого // Пам'ятки України. 1994. Ч. 1-2 (102-103).
86.	Сом-Сердюкова О.М. Сучасний музей України: зміст-форма // Магістеріум. Культурологія. 2005. Вип.19.
87.	Ткаченко М.І. Київський державний історичний музей у 1943-1945 рр. // Матеріали міжнародної наукової конференції "50-річчя перемоги над фашизмом: наслідки та уроки" 4-5 травня 1995 р. Ч. II. К., 1995.
88.	Ткаченко М.І. Музейні скарби України під час Другої світової війни: евакуація на Схід // Київська старовина. 1995. №3.
89.	Ткаченко М.І. Музеї України під час Другої світової війни (1939-1945 рр.): Автореф. дис... канд. іст. наук: 07.00.01 / Київський держ. ун-т ім. Т. Шевченка. К., 1996.
90.	Ткаченко  М.І.  Організація  реставраційних робіт в  системі українських художніх музеїв (1944-1945 рр.) // Розвиток проблем психолого педагогічної науки в науково-технічній творчості молоді. 3б. наук.пр. студ., аспір., докторантів. Вип.1. К., 1993.
91.	Ткаченко М.І. Художні музеї України під час Другої світової війни: поновлення діяльності (1943-1945 рр.) // Наукові записки з історії України. 3б. стат. Вип.3. Кіровоград, 1994.
92.	Ткаченко М.І. Центральний державний музей Т.Г.Шевченка під час німецької окупації // Репетитор: Український громадський науково-методичний бюлетень. Вип.7. К., 1995.
93.	Українські культурні цінності в Росії: На шляху до діалогу. 1926-1930 / Упоряд.: О.Нестуля, С.Нестуля. Полтава, 2002.
94.	Федорченко В.К., Костпюкова О.М., Дьорова ТА. Історія екскурсійної діяльності в Україні. К., 2004.
95.	Шмит Ф. Исторические, этнографические, художественные музеи. Очерк истории и теории музейного дела. Харьков, 1919.
96.	Юренева Т.Ю. Формирование кадров советских музейних работников 1917-1941. Москва, 1991.

Тема. Музей як соціокультурний інститут
1. Поняття “музей”. Музейний предмет і його властивості
2. Соціальні функції музею. Музейна комунікація
3. Класифікація музеїв (на матеріалах музеїв України)
4.Сучасне українське музейництво та правові засади діяльності музеїв в Україні
Тематика наукових рефератів і творчих есе:
▪ Поняття “музей” та його інтерпретація у світовій і вітчизняній науковій думці.
▪ Соціальні функції музею: загальна характеристика
▪ Роль і соціальні функції історичних музеїв в сучасному українському суспільстві.
▪ Історія та основні принципи будівництва музейних приміщень. 
Питання для самостійної роботи:
1. Розкрийте етимологію слова “музей”.
2.В яких працях вчених було здійснено теоретичну розробку поняття “музейний предмет”?
3. Дайте визначення музейного предмета.
4. Назвіть основні соціальні функції музею.
5. Дайте визначення музейної комунікації.
6. На які підвиди поділяються художні музеї?
7. Назвіть особливості побудови музеїв-ансамблів.
8. Яке функціональне призначення громадських музеїв?  
9.Обгрунтуйте думку щодо доцільності в законодавчій базі України окремого закону про музей та музейну справу.
10.Назвіть і проаналізуйте основні напрямки музейної діяльності згідно із законом України про музей та музейну справу від 29.06.1995 р.
Рекомендована література:
1. Вол Б., Шуст Р. Сучасне галицьке музейництво: стан і перспективи // Галичина: Етнічна історія: Тематичний збірник статей. Львів, 2008.
2.	Горішевський П., Ковалів М., Мельник В., Оришко С. Основи музеєзнавства, маркетингу та рекламно-інформаційної діяльності музеїв. Івано-Франківськ, 2005.
3.	Громадські музеї Львівщини: Довідник: У 2 т. / Авт.-упоряд. Л.Перейма, Я. Огоновська та ін. Львів, 2007. Т.1.
4.	Закс А Б. Динамика социальных функций музеев СССР // Музееведение. Музей мира. Москва, 1991.
5.	Камерон Д.Ф. Музей: храм или форум // Музей-культура-общество: Сб. науч. тр./ ЦМР. Москва, 1992.
6.	Мезенцева Г.Г. Музей Украины. Киев, 1959.
7.	Музейний простір України. - Доступний з: <www.ukrmuseum.info>.
8. Портер Д. Роль музея как средства коммуникации // Museum. 1983. №138.
9. Свєнціцький І. Музеї і книгозбірні сучасної України. Львів, 1927.
10. Alexander E.P. Museums in Motions: an Introduction to the History and Functions of  Museums. Nashville, 1979.
9.	ІСОМ. - Доступний з:< http://icom.museum/centre.html>.

Тема. Музей як науково-дослідна установа. Музейна експозиція
1. Основні напрями та види науково-дослідної роботи в музеях
2. Організація науково-дослідної роботи в музеях
3. Основні поняття музейної експозиції. Методи побудови експозицій
4. Експозиційні матеріали. Проектування експозиції
Тематика наукових рефератів і творчих есе:
▪ Основні напрями і види науково-дослідної роботи в музеях.
▪ Організація науково-дослідної роботи в музеях.
▪ Експозиція музейної виставки: основні вимоги до побудови.
▪ Використання експозиційних матеріалів у процесі побудови музейної експозиції.
Питання для самостійної роботи:
1. Назвіть провідні наукові сфери діяльності музею та специфіку їх вияву.
2. На досягнення якої мети спрямовано вивчення музейних предметів?
3. На чому базується дослідження в галузі музейної комунікації?
4. Які установи розробляють загальні проблеми музеєзнавства?
5. Дайте визначення поняттю “експозиція”.
6. Які музейні предмети входять до складу експозиційних матеріалів?
7. Яким вимогам має відповідати тематико-експозиційний план?
Рекомендована література:
1. Вирзинг М. Различия в работе музеев Российской Федерации и Западной Европы // Музей и общество на пороге XXI века: Материалы
научной конференции, посвященной 120-летию Омского государственного историко-краеведческого музея / Отв. ред. П.П.Вибе. Омск, 1997.
2.Гнедовский М.Б. Современные тенденции развития музейной коммуникации // Музееведение. Проблеми культурной коммуникациив музейной'деятельности. Москва, 1988.
3. Изучение и научное описание памятников материальной культуры (Сб. стат). Москва, 1972.
4. Музееведение: На пути к музею XXI века: Сб. науч. трудов. Москва, 1989:
5. Никишин Н.А. "Язык музея" как универсальная моделирующая система музейной деятельности // Музееведение. Проблеми культурной коммуникации в музейной деятельности. Москва, 1988.
6. Тверская Д.И. Музей как научно-исследовательское учреждение // Музейное дело в СССР. Москва, 1974.
7. Юхневич М.Ю. Я поведу тебя в музей: Учебное пособие по музейной педагогике. Москва, 2001.
8.Гнедовский М.Б. Проектирование в музейном деле: история и перспективы //Музееведение. Музей мира. Москва, 1991.
9. Грачов Я.Н. Из опыта проектирования современных экспозиций // Научные труды НИИ культуры. Вьш. 112, Москва, 1982.
10. Закс А.Б. Экспозиционная работа в современной музееведческой литературе. Москва, 1992.
11. Искусство музейной экспозиции: Сб. науч. труд. / НИИ культуры №45. Москва, 1977.
12. Крейн А.З. Рождение музея. Москва, 1969.
13. Куреньшев А.А. К вопросу о методах построения музейних экспозиций: продолжение дискуссии // Музей в современном мире: традиционализм и новаторство / Труды ГИМ. Вьш. 104. Москва, 1999.
14. Майстровская М.Т. Архитектурно-художественнне компоненты в музейной экспозиции // Музееведение. Искусство музейной экспозиции и техническое оснащение музеев. Москва, 1985.
15. Михайловская А.И. Музейная экспозиция: Организация и техника. Москва, 1964.
16. Пелевин Ю. Художественная экспозиция (принципы и методы построения). Москва, 1992.
17. Поляков Т.П. Как делать музей? (О методах проектирования музейной экспозиции). Москва, 1997.
18. Шмит Ф. Музейное дело. Вопросы экспозиции. Ленинград, 1929.

Тема 5. Науково-фондова робота музеїв
1. Визначення поняття “фонди музею”
2. Наукова організація музейних фондів
3. Вивчення музейних предметів і комплектування музейних фондів
4. Облік музейних фондів. Зберігання музейних фондів
Тематика наукових рефератів і творчих есе:
▪ Сутність наукової організації музейних фондів.
▪ Музейні предмети: типологічна характеристика.
▪ Зберігання музейних предметів: основні вимоги.
▪ Сховище Смітсонівського інституту як зразок організації фондосховища.
▪ Особливості зберігання та обліку предметів із дорогоцінних матеріалів та зброї.
Питання для самостійної роботи:
1. Який основний зміст поняття “фонди музею”?
2. У чому полягає особливість унікального музейного предмета?
3. Назвіть основні види музейних колекцій.
4. Яким законом регулюється правовий захист музейних фондів в Україні?
5. Як класифікуються музейні предмети за видовою ознакою?
6. Як поділяються речові колекції за функціональним призначенням предметів?
7. Як здійснюється облік музейних фондів?
8. Охарактеризуйте основні вимоги до заповнення Книги обліку музейних фондів.
Рекомендована література:
1.	Актуальные проблемы фондовой работы музеев: Сб. науч. тр. / НИИ культуры. Вып. 90. Москва, 1980.
2.	Актуальные  проблеми  фондовой  работы  музеев  (научное комплектование музейних фондов материалами по истории советского общества и современности). Сб. науч. тр. / НИИ культуры. Вып. 83. Москва, 1979.
3.	Актуальные проблеми фондовой работы музеев. Научная обработка музейних предметов: Сб. науч. тр. / НИИ культуры. Вып. 99. Москва, 1981.
4.	Атрибуция музейного памятника: Классификация, терминология, методика. Справочник // Российский этнографический музей / Под ред. И.В. Дубова. Санкт-Петербург, 1999.
5.Бычкова Ю.А. Некоторые проблеми комплектования фондов в музеях исторического профиля // Музей и современность. Комплектование музейних коллекций: Сб. науч.тр. / НИИ культуры. №114. Москва, 1982.
6.	Иксанова И.В. Проблемы комплектования естественно-научных музейних фондов // Музей и современность. Комплектование музейных коллекций: Сб. науч.тр. /НИИ культуры. №114.Москва, 1982.
7.	Інструкції з музейного обліку, зберігання та використання пам'яток державної частини музейного фонду України. [Цит. 2008, 20 серпня].  
8.	Інструкція з обліку, охорони і зберігання музейних предметів і колекцій державної частини музейного фонду України. К., 2003.
9.	Инструкция по учету и хранению музейних ценностей, находящихся в государственных музеях СССР. Москва,. 1984.
10.	Кнабе Г.С. Вещь как феномен культури // Музееведение. Музей мира. Москва, 1991.
11.	Кондратьев В.В. Вопроси отбора материалов современности в музейные собрания // Формирование и изучение музейных коллекций по истории советского общества: Сб. науч. тр. / Центральный музей революции СССР. Вып. 13. Москва, 1982.
12.	Королева А.С. Организация открытого хранения музейных фондов. Москва, 1962.
13.	Кроллау Е.К. Температурно-влажностный и световой режим хранения музейних фондов. Москва, 1971.
14.	Лурье В.Р. Комплектование фондов и создание экспозиции по
истории и современному развитию Байкало-Амурской магистрали // Музей и современность. Комплектование музейних коллекций: Сб. науч. тр. / НИИ культури. №114. Москва, 1982.
15.	Музей и современность. Комплектование музейних коллекций: Сб. науч. тр. / НИИ культури. №114. Москва, 1982.
16.	Ольшевская Г.К. Проблеми комплектования материалов по современному периоду отечественной истории // Теория и практика музейного дела в России на рубеже ХХ-ХХІ веков / Труди ГИМ. Вып. 127. Москва, 2001.
17.	Определитель минералов,  горных  пород  и окаменелостей. Москва, 1979.
18.	Пищулин Ю.П. О научном комплектований музейних фондов // Актуальные проблеми фондовой работы: Сб. науч. тр. / НИИ культуры. №83. Москва, 1979.
19.	Полякова У.М. К вопросу комплектования музейних фондов по современности в музеях исторического и краеведческого профилей // Актуальнне проблеми фондовой работы: Сб. науч. тр. / НИИ культури. №83. Москва, 1979.
20.	Разгон А.М. К вопросу о научном комплектований фондов в музеях исторического и краеведческого профиля // Актуальные вопросы изучения фондов музея по истории советского общества. Москва, 1982. (Труди ГИМ. Вып. 55).
21.	Разгон А.М. Музейний предмет как исторический источник // Проблеми источниковедения истории СССР и специальных научных дисциплин. Москва, 1984.
22.	Собирательская работа музеев: Сб. ст. Москва, 1961, 1966. (Сб. науч. тр. / НИИ культури. Вып. 3, 16).
23.	Уилкокс В. Самостоятельный научно-исследовательский и хранительский комплекс: Центр поддержки музеев Смитсоновского института // Международный журнал "Museum". 1996. №198.
24.	Эймс М. Расширить доступ к музейним фондам // Международный журнал  «Museum”. 1985. №145.
25.	Ясман З.Д. Музейное комплектование по истории современности и задачи экспозиционного показа // Музей в современном мире: традиции и новаторство / Труды ГИМ. Вып. 104. Москва, 1999.
26.	Яхонт О. В. О реставрации и атрибуции. Москва, 2007.

Тема. Культурно-освітня діяльність музеїв та охорона пам’яток історії і культури
1. Основні форми культурно-освітньої діяльності
2. Екскурсія як форма презентації колекції
3. Музейна педагогіка та музейна соціологія в дослідженні музейних форм комунікації
4. Охорона пам’яток історії та культури
Тематика наукових рефератів і творчих есе:
▪ Музейна екскурсія: основні вимоги до побудови.
▪ Нетрадиційні форми культурно-освітньої діяльності музею.
▪ Основні підходи до вивчення музейної аудиторії у світовій та вітчизняній науковій практиці.
▪ Розробка проблем музейної педагогіки в українській науці.
▪ Державні органи і пам’яткознавство.
▪ Музеї – осередки пам’яткознавства.
Питання для самостійної роботи:
1. Який зміст вкладається в поняття “культурно-освітня діяльність” у сучасних умовах?
2. Дайте визначення екскурсії як форми презентації колекцій.
3. Які основні принципи класифікації музейних екскурсій?
4. Охарактеризуйте роль екскурсовода при формуванні іміджу музею.
5. Яка роль належить консультанту в культурно-освітній діяльності музею?
6. Назвіть основні вимоги до музейної лекції.
7. Розробка проблем музейної педагогіки в українській науці.
8. Проаналізуйте правові засади збереження, відтворення та охорони культурно-історичного середовища. 
Рекомендована література:
1.	Бєлофастова Т.Ю. Педагогічні засади діяльності музею як соціально-культурного центру: Автореф. дис.... канд. пед. наук. К., 2003.
2.	Долженко Г.П. Экскурсионное дело. Ростов-на-Дону, 2006.
3.	Караманов О. Розвиток пізнавальної активності учнів засобами музейної педагогіки // Рідна школа. 2008. №1/2.
4.	Караманов О.В. Проблема методу в музейній педагогіці // Матеріали звітних накових конференцій кафедри загальної та соціальної педагогіки Львів, 2007. Вип.6.
5.	Караманов О.В. Роль музейної педагогіки у процесі соціалізації особистості // Вісник Львівського університету. Серія педагогічна. Львів, 2007. Вип.22. [Цит. 2008,20 серпня]. 
6.	Карачунская Т. Музейная педагогика и изобразительная деятельность в детских образовательних учреждениях: Интегрированные занятия. Москва, 2005.
7.	Музейная педагогика: Из опыта методической работы. Москва, 2006.
8.	Некрасова-Каратеева О. Детское творчество в музее: Учеб.пособие. Москва, 2005.
9.	Озерова Д. Музейная педагогика: истоки, настоящее и перспективы // Дошкольное образование. 2002. №22 (94).
10.	Пантелейчук І.В. Трансформація музею як соціокультурного інституту. Автореф.... канд. іст. наук. К., 2006.
11.	Попова Е., Литвак М. Советы начинающим экскурсоводам // Международный журнал " Museum". 1993. №4 (178).
12.	Работа со школьниками в краеведческом музее: Сценарии занятий: Учеб.-метод. пособие. Москва, 2001.
13.	Ребенок в музее: новне векторы детского музейного движения. Москва, 2006.
14.	Юхневич М.Ю. Я поведу тебя в музей: Учебное пособие по музейной педагогике. Москва, 2001.

Тема. Менеджмент і маркетинг у музейній сфері
1. Музейний менеджмент
2. Музейний маркетинг
Тематика наукових рефератів і творчих есе:

▪ Менеджмент у музейній сфері: особливості використання.
▪ Перспективи використання РR-технологій у музейній справі.
▪ Перспективи використання маркетингових технологій у музейній справі.
Питання для самостійної роботи:
1.Дайте визначення поняття “менеджменту”.
2. Які особливості використання теорії менеджменту в музейній практиці?
3. Які зовнішні фактори є визначальними для музейного менеджменту?
4.  Дайте визначення музейного фандрейзингу.
5.На якій основі можлива взаємодія музеїв зі спонсорськими організаціями?
6. Дайте визначення музейного маркетингу.
7. Назвіть основні складові музейного маркетингу.
8. Які основні завдання українських музеїв у сфері комунікативної політики?    
Рекомендована література:
1.	Вайдахер Ф. Загальна музеологія: Посібник / За редакцією З.Мазурика; Перекл. з нім. В.Лозинський, О.Лянг, Х.Назаркевич. Львів, 2005.
2.	Власюк Г.М., Зосимович О.Ю., Хададова М.В. Музеєзнавство та архівна справа: Навч.-метод. посібн. Житомир, 2006.
3.	Гайда Л.А. Музеєзнавство в закладах освіти: Навч.-метод. посіб / Кіровоград, обл. ін-т післядиплом. пед. освіти ім. В. Сухомлинського. Кіровоград, 2006.
4.	Горішевський П., Дешева М, Ковалів М. Основи музеєзнавства, маркетингу та рекламно-інформаційної діяльності музеїв. Івано-Франківськ, 2005.
5.	Краткий словарь музейних терминов. Москва, 1974.
6.	Лорд Б., Лорд Г.Д. Менеджмент в музейном деле. – М., 2002.
7.	Музеология как научная дисциплина. Учебно-методическое пособие / Автор-составитель А.В. Майоров. Санкт-Петербург, 2005.
8.	Михеева Н.А., Галенського Л. Н. Менеджмент в социально-культурной сфере. – СПб.: Изд-во Михайлова В.А., 2000.
9.	Ноль Л.Я. Компьютерные технологии в музее. – М., 1999.
10.	Основи музеєзнавства, маркетингу та рекламно-інформаційної діяльності музеїв: Навч. посібн. / П.Горішевський, М.Ковалів, В.Мельник, С.Оришко. Івано-Франківськ, 2005.
11.	Піддубний І.А. Основи музеєзнавства. Конспект лекцій. Чернівці, 2002.
12.	Российская музейная знциклопедия / Редкол.: В.Л.Янин и др. Москва, 2001. 7.1-2.
13.	Рутинський М.Й., Стецюк О.В. Музеєзнавство: Навч. посібн. К., 2008.
14.	Сотникова С. Музеология: Пособие для вузов. Москва, 2004.
15.	Тельчаров А.Д. Основи музейного дела: Учебн. пособ. Москва, 2005.
16.	Шляхтина Л. Основи музейного дела: Теория и практика. Учебное пособие. Москва, 2005.
17.	Юренева Т.Ю. Музееведение: Учебник для высшей школы. Москва, 2003. 1-е изд.; Москва, 2004. 2-е изд.; Москва, 2006. 3-є изд.

Тестові завдання до Модуля № 1.
1. Місце і рік заснування Міжнародної ради музеїв:
а) Париж, 1946 р.;
б) Берлін, 1938 р.;
в) Мілан, 1954 р.

2. Музейний предмет - це:
а) вибраний з реальної дійсності предмет музейного значення, який включений до музейного зібрання і здатний довго зберігатися;
б) першоджерело знання і науково-культурна цінність, яка може бути передана до музею;
в) предмет, що має історико-культурну цінність і виконує функцію збереження історичної пам'яті.

3. Проблематика теорії тезаврування як складова частина наукової діяльності музею:
а)	пов'язана з процесом пізнання цінності музейних предметів та інформації, що міститься в них;
б)	вивчає музей як один з комунікаційних інститутів, специфіку передачі інформації в музейній справі;
в)	вивчає проблеми, пов'язані з комплектуванням музейних фондів.

4. Технічні аспекти музейної роботи включають:
а)	проблеми, пов'язані з проектуванням музейних споруд, технікою експонування різних типів музейних матеріалів, технічними засобами передачі інформації;
б)	вивчення методичних принципів побудови експозиції як особливої форми музейної комунікації, принципи зберігання музейних фондів;
в)	питання менеджменту та маркетингу в музейній справі.

5. Поняття “музей” виникло в:
а)	Стародавній Греції;
б)	Стародавньому Китаї;
в)	Стародавній Індії.

6. Храмова споруда, що слугувала в епоху Середньовіччя для збереження церковних цінностей, називалася:
а)	ризниця;
б)	скарбниця;
в)	бібліотека.

7. Музей Паоло Джовіо (Мusaeum Jovianum) виник:
а)	1520 р.;
б)	1480 р.;
в)	1580 р.

8. Поняття “галерея” в епоху Відродження означало:
а)	зал видовженої форми, одну зі сторін якого прорізав суцільний ряд великих вікон;
б)	приміщення невеликих розмірів, яке мало, як правило, квадратну форму;
в)	велику круглу залу зі штучним освітленням.

9. Що означав німецько мовний термін “шатц-камера”?
а) скарбницю з виробами з дорогоцінного каміння та металів;
б)	кабінет монет і медалей;
в)	кабінет мистецтва з незвичними “творіннями рук людських” та дивами природи.

10. Поняття “антикварій” в епоху Відродження означало:
а)	зібрання античної старовини, переважно творів скульптури, а також і місце для його експонування;
б)	кабінет для гуманітарних занять, у якому разом із бібліотекою розміщувалися художні колекції;
в)	скарбницю або кладову для коштовних речей.

11. Найкращий анатомічний театр XVII ст. належав:
а)	Фредеріку Рюйшу (1638-1731);
б)	Конраду фон Геснеру (1516-1565);
в)	Ферранте Імперато (1550-1625).

12. Трактат гамбурзького дослідника Каспара Найкеля “Музеографія” було опубліковано:
а)	1727 р.;
б)	1655 р.;
в)	1821р.

13. Концепція “публічного музею” стала формуватися:
а)	у XVII ст.;
б)	у XVIII ст.;
в)	у XIX ст.

14. Перші публічні музеї в Англії виникали на основі:
а)	колекцій приватних осіб;
б)	скарбниці королівської династії;
в)	конфіскованих скарбів католицької церкви.

15. Особливість експозиції Бельведерської картинної галереї полягала у:
а)	використанні принципу історичної систематизації матеріалу та презентації картин за національними школами;
б)	систематизації матеріалу за авторською належністю;
в)	розташовуванні матеріалів за часом надходження до галереї.

16. Найстаріший зоологічний музей у світі називався:
а)	“Ла Спекола”;
б)	“Прадо”;
в)	“Лувр”.

17.Постання перших національних музеїв у Росії припадає на період правління:
а)	імператора Петра І;
б)	імператриці Катерини І;
в)	імператриці Катерини II.

18. Перший анатомічний музей у Росії виник у:
а)	1703 р.;
б)	1715 р.;
в)	1764 р.

19. Перший публічний музей в Іспанії, що був відкритий 1819 р., мав назву:
а)	Прадо;
б)	Гліптотека;
в)	Стара пінакотека.

20. Засновником церковного музею у м. Львові 1905 р.був:
а)	А. Шептицький;
б)	І. Франко;
в)	Д. Яворницький.

21. Виникнення спеціалізованих музеїв припадає на:
а)	другу половину XIX ст.;
б)	першу половину XIX ст.;
в)	середину XX ст.
 22. Перший у світі музей науки і техніки - Консерваторія мистецтв і ремесел — було створено:
а)	у Парижі;
б)	у Берліні;
в)	у Мадриді.

23. Перший у світі музей зліпків постав:
а)	1827 р. у Бонні;
б)	1835 р. у Мадриді;
в)	1879 р. у Парижі.

24. Екомузей вперше виник у:
а)	Франції;
б)	Італії;
в)	Португалії.

25. Функціональне призначення інтегрованого музею полягає в необхідності:
а)	пізнання людиною навколишнього природного та соціального середовища в усіх його проявах;
б)	виконання освітньої, комунікативної та прогностичної функцій;
в)	сприяння інтеграції людини в навколишнє соціальне середовище.
 
Модульна контрольна робота № 1
Мета: проаналізувати історичні аспекти розвитку музейної справи Завдання:
1.	Проаналізувати причини виникнення музейної справи в контексті світової культури.
2.	Розкрити вплив культурно-історичних змін у суспільстві на розвиток музейної справи.
3.	З'ясувати специфіку розвитку музейної справи в Україні порівняно зі світовим музейним процесом.
4.	Назвати нові види музеїв XX ст. та здійснити їх функціональну характеристику.

Тестові завдання до Модуля № 2.
1. Поняття “музейний предмет” ввели у науковий обіг:
а) М. Дружинін;
б) 3. Странський;
в) Г. Мезенцєва.

2. Музейна комунікація — це:
а) процес спілкування відвідувача з музейними експонатами, що є “реальними речами”;
б) процес обміну інформацією між науковцями в процесі музеєзнавчих досліджень;
в) процес обміну інформацією між музейним працівником та відвідувачами під час екскурсійного огляду експонатів.

3. До категорії художніх музеїв не належать:
а) археологічний;
б) декоративно-ужиткового мистецтва;
в) народного мистецтва.

4. Музей-ансамбль - це:
а) музей, що створений на основі пам'ятників архітектури, їх інтер'єрів, навколишньої території та різних споруд;
б) музей, зібрання та діяльність якого пов'язана з кількома науковими дисциплінами або галузями знань;
в) музей, що функціонує при науково-дослідних інститутах та академіях наук і зазвичай входить до їх складу як структурний підрозділ.

5. За юридичним статусом музеї поділяються:
а) на державні, громадські і приватні;
б) на республіканські, крайові, обласні, районні;
в) на музей під відкритим небом, палац-музей, будинок-музей, музей-квартиру, музей-майстерню.

6. До особливостей експериментальних методів у сучасному музеєзнавстві належить:
а) використання комп'ютерного моделювання, що дає змогу виявити найоптимальніший варіант експозиційного вирішення;
б) залучення широкого кола фахівців із питань музеєзнавства для пошуку найоптимальнішого варіанта експозиційного вирішення;
в) дискусія в засобах масової інформації щодо пошуку найоптимальнішого варіанту експозиційного вирішення.

7. Музейна педагогіка — це:
а) галузь педагогічної науки, предметом дослідження якої є культурно-освітня діяльність у межах музею;
б) галузь наукового знання, що досліджує міжособистісну взаємодію музейних працівників;
в) галузь педагогічної науки, предметом якої є формування науково-кадрового потенціалу для музейних установ.

8. Музейна соціологія виникла:
а) у середині 20-х рр. XX ст.;
б) наприкінці 90-х рр. XIX ст.;
в) на початку 50-х рр. XX ст.

9. Зміст поняття “фонди музею” включає:
а) всю науково організовану сукупність матеріалів, взятих музеєм на постійне зберігання;
б) частину науково дослідженого музейного фонду, що являє собою найбільшу музейну цінність;
в) сукупність матеріалів, узятих музеєм на постійне зберігання та для тимчасових музейних експозицій.

10. Реліквія - це:
а) предмети, що мають високий ступінь емоційного впливу й особливо шановані як пам'ять про видатну людину або подію;
б) особисті речі видатних державних і громадських діячів, представників науки, культури, мистецтва, а також речі, пов'язані зі знаменними подіями;
в) предмет, що відображає типове явище, але зберігся в одному примірнику чи в обмеженій кількості.

11. Меморіальною називається колекція:
а) у якій різнотипні предмети пов'язані з певною особою або історичною подією;
б) що сформована з музейних предметів різних типів (документів, фотографій, творів мистецтва, речей тощо) і в своїй сукупності розкриває певну тему;
в) у якій зберігаються унікальні речі.

12. Зміст визначення “образотворчі джерела” складають:
а) музейні предмети, що містять зафіксовану за допомогою зорового образу інформацію;
б) музейні предмети, що є речами, створеними людьми, і мають певне утилітарне призначення;
в) музейні предмети, що містять інформацію, зафіксовану за допомогою писемних знаків — літер, цифр та інших символів.

13. Сутність класифікаційних принципів музейних предметів полягає в:
а) поділі на групи за ознаками спорідненості та відмінності всього обсягу потрібних музею предметів; б)	групуванні реально існуючих у музейних зібраннях предметів за допомогою карток або сучасних електронних за
собів систематизації та зберігання наукової інформації;
в) процесі, за допомогою якого встановлюються автентичність, достовірність і репрезентативність предмета.

14. Легенда про музейний предмет має містити:
а) відомості про походження цього предмета, середовище побутування, способи застосування, а також про самого власника;
б) біографічні дані про життя та діяльність родини колишнього власника цього предмета;
в) міфи й перекази про походження та застосування даного предмета, що частково узгоджуються з реальними фактами.

15. Сутність систематичного комплектування музейних фондів полягає в:
а) регулярному поповненні музейної колекції однотипними музейними предметами;
б) виявленні і збиранні різнотипних предметів музейного значення, що відображають конкретну тему;
в) формуванні та поповненні систематичних і тематичних колекцій.

16.Під час приймання предметів або колекції у дар музею укладається договір:
а) пожертви;
б) купівлі-продажу;
в) міни.

17. Акт прийому предметів на постійне зберігання складається у примірниках:
а) трьох;
б) двох;
в)одному.

18. Оптимальним температурним режимом для зберігання предметів живопису є:
а) +12...18°С
б) +18...20°С; 
в) до+12° С.

19. Максимальний термін експонування предметів на паперовій основі складає:
а) шість місяців протягом року;
б) один місяць протягом року;
в) три місяці протягом року.

20. Тематичні музейні виставки формуються на основі:
а) експонатів, що відбираються за певною сюжетною лінією;
б) експозицій, що створені за маловідомими та малодоступ
ними колекціями;
в) предметів, що зазнали реставраційних робіт.

21. Музейна репродукція - це:
а) копія живописного, графічного або фотографічного зображення, що виготовлена друкарським способом і зазвичай в іншому (збільшеному чи зменшеному) розмірі;
б) предмет, створений з метою імітації або заміни іншого предмета, що виступає при цьому як справжній або оригінал;
в) предмети, які отримують шляхом зняття з оригіналу форми - твердої, гіпсової або з воску, пластиліну чи інших пластичних матеріалів.

22. Макет - це:
а) предмет, що є об'ємним відтворенням зовнішнього вигляду об'єкта, який створюється в певному масштабі й допускає деяку умовність показу;
б) точна копія, виконана з матеріалу оригіналу та за його ж розмірами;
в) об'ємна оптична копія реального об'єкта, що створюється шляхом запису зображення предмета на світлочутливу пластину або на плівку за допомогою лазерної техніки.

23. Новороб являє собою:
а) точну копію, виконану з матеріалу оригіналу та за його ж розмірами;
б) копію, виконану з оригіналу за точними його обмірами, але іноді створюється за описами або малюнками;
в) копію, виконану шляхом зняття з оригіналу форми - твердої, гіпсової або з воску, пластиліну чи інших пластичних матеріалів.

24. Монтажні листи для експозиції виконуються, як правило, у такому масштабі:
а) 1:10; 
б)1:5; 
в)1:20.

25. Музейна аудиторія - це:
а) сукупність людей, включених у сферу культурно-освітньої діяльності музею;
б) сукупність наукових та інших працівників, які досліджують різні сфери музейної діяльності;
в) коло постійних відвідувачів музею.

Модульна контрольна робота № 2
Мета: проаналізувати теоретичні та практичні аспекти організації музейної справи 
Завдання:
1. Розкрити зміст основних напрямів та видів науково-дослідної роботи в музеях.
2.	Дати загальну характеристику фондів музею.
3.	Охарактеризувати сутність наукової організації музейних фондів.
4.	Визначити й описати основні методи побудови музейної експозиції.
5.	Дати загальну характеристику експозиційних матеріалів.
6.	Охарактеризувати основні етапи процесу побудови музейної експозиції.

Підсумкові залікові питання
1.	З історії виникнення питання про сутність музеєзнавства.
2.	Об'єкт, предмет і метод музеєзнавства.
3.	Основні поняття музеєзнавства.
4.	Структура музеєзнавства та його місце в системі наук.
5.	Формування музейної справи в античну епоху.
6.	Особливості храмового колекціонування.
7.	Світські скарбниці і приватне колекціонування в епоху Середньовіччя.
8.	Виникнення музейної справи на середньовічному Сході.
9.	Природничо-наукові кабінети ХУІ-ХУП століть.
10.	Художнє колекціонування XVII століття.
11.	Виникнення музеографії.
12.	Основні складові концепції публічного музею в провідних країнах Західної Європи.
13.	Розвиток музейної мережі у Російській імперії.
14.	Перші музеї на етнічній території України (XIX - початок XX ст.).
15.	Особливості музейного будівництва в країнах Америки, Австралії, Азії та Африки.
16.	Основні аспекти реалізації національної самосвідомості в музейній діяльності.
17.	Проекти і втілення музеїв національної історії та культури.
18.	Особливості побудови музеїв національного мистецтва.
19.	Наукові принципи комплектування й експонування музейних зібрань.
20.	Музейна справа та освітній процес: особливості взаємодії.
21.	Музейне будівництво радянської пори.
22.	Українські музеї в історико-ідеологічному контексті радянської пори.
23.	Науково-пропагандистська робота в музеях України.
24.	Специфіка побудови дитячих музеїв.
25.	Особливості експозиції екомузеїв.
26.	Музейний предмет і його властивості.
27.	Соціальні функції музею.
28.	Музейна комунікація.
29.	Класифікація музеїв.
30.	Основні напрями і види науково-дослідної роботи в музеях.
31.	Організація науково-дослідної роботи в музеї.
32.	Вивчення музейних предметів та комплектування музейних фондів.
33.	Облік музейних фондів.
34.	Зберігання музейних фондів.
35.	Особливості побудови музейної експозиції.
36.	Основні форми культурно-освітньої діяльності музеїв.
37.	Особливості вивчення музейної аудиторії.
38.	Музейний менеджмент.
39.	Музейний маркетинг.

Опис навчальної дисципліни
Витяг з робочої програми навчальної дисципліни “Феномен масової культури”
Найменування показників 	Галузь знань, напрям підготовки, освітньо-кваліфікаційний рівень	Характеристика навчальної дисципліни	
		денна форма навчання	заочна форма навчання	
Кількість кредитів – 3	Галузь знань
0201 - культура
	Нормативна
(за вибором студента)
Нормативна 	
Модулів – 2	Напрям підготовки
6.020101 - культурологія
	Рік підготовки:	
Змістових модулів – 	Спеціальність (професійне спрямування)
Культурологія	1-й	-й	
Курсова робота		Семестр	
Загальна кількість годин – 108		1-й	-й	
		Лекції	
Тижневих годин для денної форми навчання:
аудиторних – 2
самостійної роботи студента – 4	Освітньо-кваліфікаційний рівень:
Бакалавр	18 год.	 Год.	
		Практичні, семінарські	
		18 год.	 Год.	
		Лабораторні	
		 год.	 Год.	
		Самостійна робота	
		72 год.	 Год.	
		ІНДЗ: 	
		Вид контролю: контрольна робота	
Примітка.
Співвідношення кількості годин аудиторних занять до самостійної і індивідуальної роботи становить:
для денної форми навчання – 36 до 72

Мета та завдання навчальної дисципліни
Мета: Познайомити студентів з особливостями становлення, розвитку та функціонування масової культури.
Завдання: 
•	дати характеристику предмету, структури курсу, розкрити його міждисциплінарні зв’язки з іншими галузями гуманітарного знання (культурологія, історія культури, соціальна культурологія, філософія культури);
•	представити сучасні погляди на сутність, структуру та функції масової культури, подати її морфологічну модель;
•	дати характеристику головних форм масової культури;
•	охарактеризувати джерела і чинники розвитку сучасної масової культури та особливості соціокультурної динаміки початку ХХІ ст.
В результаті вивчення даного курсу студент повинен 
знати: 
головні наукові концепції, які пояснюють природу та сутність масової культури;
базові поняття, які характеризують сферу масової культури;
загальні закони функціонування та розвитку масової культури;
вміти: 
застосовувати набуті теоретичні знання для аналізу артефактів та конкретних реалій буття сучасної масової культури.

Програма навчальної дисципліни
Змістовий модуль 1. Природа та функції масової культури
Тема. Соціально-економічні чинники формування масової культури
Предмет і завдання курсу. 
Походження терміна “масова культура”. Проблема часу та місця виникнення масової культури. Теорії масової культури (теорія масової культури як культури масового суспільства; теорія Франкфуртської школи; теорія Д.Белла).
Д.Белл про постіндустріальну добу людської історії. Роль науково-технічного прогресу в становленні культури сучасної епохи.    
Соціокультурні наслідки індустріалізації: урбанізація, культурна маргіналізація, прискорення темпів життя та відчуття його ефемерності, фрагментація суспільства, девальвація традиційних цінностей.
Глобалізація як чинник становлення масової культури. Культурний імперіалізм та вестернізація як одновимірна глобалізація. Чотири сценарії можливого розвитку процесу глобалізації.

Тема. Маскульт як феномен масового суспільства
Становлення масового суспільства як передумова формування масової культури. Ідеологічні засади суспільства споживання. Зміни в соціальній стратифікації.  Вплив нової техніки комунікацій на становлення маскульту.
Маса як феномен індустріальної та постіндустріальної доби. Аналіз психології маси у працях Г.Лебона та З.Фройда.
Людина маси у праці Х.Ортеги-і-Гасета “Бунт мас”.

Тема. Типологічна характеристика масової культури
Маскульт в контексті аналізу типологічних ознак сучасної культури.
Маскульт як вияв мозаїчної культури (за книгою А.Моля “Соціодинаміка культури”). Масова культура як культура аудіовізуальна (за концепцією М.Маклюена).
Спосіб виробництва продуктів маскульту. Комерційний характер масової культури. Роль маркетологів у виробництві продуктів маскульту.Реклама як спосіб поширення та запровадження продуктів маскульту на споживчий ринок.
Тиражована річ як артефакт маскульту.
Соціально-психологічний механізм трансляції маскульту – маніпуляція, сублімація, проекція.
Мейнстрім масової культури. Етика та філософія прагматизму як основа установок маскульту на досягнення, успіх, володіння матеріальними благами.
Гламур як вияв гедоністичної установки маскульту. Концепція суспільства видовищ та споживання Гі Дебора.
Вплив ідеології ескейпізму на характер масової культури. Кік та екстрім в маскульті.
	Моральний релятивізм маскульту та політкоректність як його вияв. 
Ідол як сурогат морального ідеалу в маскульті.

Тема. Функції маскульту
Масова та елітарна культура. У.Еко про їх взаємодію. Масова культура та буденна свідомість. 
Суб’єкт та об’єкт маскульту.
Маскульт як засіб первинної (неспеціалізованої) інкультурації особистості.
Здійснення маскультом функції соціальної стабілізації, адаптації до нової форми соціального життя – масового суспільства.
Регулятивна функція масової культури.
Ціннісно-орієнтаційна роль маскульту: підкріплення існуючих ціннісних установок, зняття “конфлікту інтересів”, дослідження межі між дозволеним та забороненим, включення  змін у традиційні ціннісні конструкти.
Масова культура як засіб релаксації. Дж. Кавелті про психологічний механізм ескейпістської установки маскульту.

Змістовний модуль 2. Структура масової культури
Тема. Форми масової культури
Індустрія формування іміджу. Видовищна культура та вимоги спеціалізації тіл. Культурні смисли трансформації тіла у спортивних шоу. Боді-арт. Конкурси краси.
Індустрія розваг.  Лас-Вегас як символ вічного свята. 
Рольова гра. Польові, павільйонні, настольні, словесні рольові ігри. Комп’ютерні ігри та їх різновиди.
Туризм в контексті індустрії розваг.
Ідеологія та технологія флешмоба.
Індустрія свідомості маскульту. Поширення радикальних політичних ідей, квазірелігійної інформації, паранаукових гіпотез.   

Тема. Масове мистецтво
Формульність  масового мистецтва в концепції Дж. Кавелті.
Літературний маскульт. Поняття бестселера. Методика створення бестселера. Жанри масової літератури -  детектив, трилер, пригодницько-авантурний роман, фентезі, психологічний роман.
Комікс та його різновиди.
Музична попса. Методика розкрутки виконавців. Хіт. Сюжети попсових пісень.
Кіно як “фабрика мрій” та “парк екранних розваг”. “Попкорн” як феномен сучасного розважального кіно.
Театральна арт-акція сучасного маскульту.

Тема. Кітч як форма побутування масової культури
Поняття кітчу. Кітч як породження процесів урбанізації та демократизації культури. Етапи історичної еволюції кітчу. Треш як сучасна репрезентація кітчу.
Типові артефакти кітчевого мистецтва, його формальні та змістовні ознаки.
Взаємодія кітчу з класичним мистецтвом: переробка та зведення класичних зразків до більш низького рівня; трансформація морфології класичних художніх творів; імітація класики.

Тема. Маскульт і засоби масової комунікації
Роль засобів масової інформації у формуванні культурного досвіду сучасної людини.
“Жовта преса” та “глянець”. “Сітература” у віртуальному просторі сучасної масової культури. Веб-альманах Ю.Андруховича “Потяг-76”.
Способи репрезентації реальності на ТБ. Новини як “вбивство реальності”. Форма та зміст новин.
           Феномен треш-телебачення. ТБ у повсякденному житті. Мова телепослань та способи комунікації з глядачем. “Реальне ТБ”: проблема дійсного та правдоподібного. “Негативне ТБ”: скандали емоції, викриття. Ток-шоу: “така-як-усі людина” на телебаченні.

Тема. Самовідчуття масової культури початку ХХІ ст.
Трансформація масової культури в постмодерну добу. “Високолоба низьколобість” та “низьколоба високолобість”.
Сучасні підходи до вивчення масової культури. Масова культура у працях представників “Франкфуртської школи” (М.Хоркхаймер, Т.Адорно). семіотичний підхід до вивчення масової культури (Р.Барт, П.Серіо). Критика сучасної масової культури у працях Ж.Бодрійяра.

Структура навчальної дисципліни
Назви змістових модулів і тем	Кількість годин	
	Денна форма	Заочна форма	
	Усього 	у тому числі	Усього 	у тому числі	
		л	п	Лаб	інд	Ср		Л	п	лаб	Інд	ср	
1	2	3	4	5	6	7	8	9	10	11	12	13	
Модуль 1	
Змістовий модуль 1. Природа та функції масової культури	
Тема 1. Соціально-економічні чинники формування масової культури.	12	2	2			8							
Тема 2. Масова культура як феномен масового суспільства	12	2	2			8							
Тема 3. Типологічна характеристика масової культури	12	2	2			8							
Тема 4. Функції масової культури	12	2	2			8							
Разом – зм. модуль 1
	48
	8	8			32							
	
Змістовий модуль 2. Структура масової культури	
Тема 5. Форми масової культури	12	2	2			8							
Тема 6. Масове мистецтво	12	2	2			8							
Тема 7. Кітч як форма побутування масової культури	12	2	2			8							
Тема 8. Масова культура і засоби масової комунікації	12	2	2			8							
Тема 9. Самовідчуття  масової культури початку ХХІ ст..	12	2	2			8							
Разом – зм. модуль 2	70	10	10			40							
Усього годин 	108	18	18			72							

Теми семінарських занять
№
з/п	Назва теми	Кількість
Годин	
1	Соціально-економічні чинники становлення масової культури	2	
2	Масова культура як феномен масового суспільства	2	
3	Типологічна характеристика масової культури	2	
4	Функції маскультур	2	
5	Форми масової культури	2	
6	Масове мистецтво	2	
7	Форми масового мистецтва	2	
8	Роль засобів масової інформації у формуванні культурного досвіду сучасної людини	2	
9	Актуальні проблеми дослідження сучасної масової культури	2	
Разом 	18	

Тема. Соціально-економічні чинники становлення масової культури
1.	Соціокультурні наслідки процесу індустріалізації.
2.	Науково-технічний прогрес та його вплив на становлення масової культури.
3.	Глобалізація як чинник становлення масової культури.
Література
Аблеев С.Р., Кузьминская С.И. Массовая культура современного общества: теоретический анализ и практические выводы. http://aipe.roerich.com/russian/mas_kult.htm
Биричевская О.Ю., Стрельченко В.И. Массовая культура: онтологический смысл и тенденции концептуальной революции. http://www.orenburg.ru/culture/credo/03_2006/5.html
Гаспаров М.Л. Историзм, массовая культура и наш завтрашний день. http://ec-dejavu.ru/m-2/Mass_culture.html
Культурологія: Культурологічні концепції масової та елітарної культури. http://www.readbookz.com/book/187/6764.html
Кукаркин А.В. Буржуазная массовая культура. М., 1985.
Удовик С.Л. Глобализация: семиотические подходы. М., 2002.
Разлогов К. Феномен массовой культуры// Культура, традиции, образование. Вып.1. М., 1990 
Разлогов К.Э. и др. Дар или проклятие? Проблемы массовой культуры. М., 1994. (http://www.library.cjes.ru/online/?a)
Козловски П. Культура постмодерна. М., 1997.
Тоффлер А. Футурошок. СПБ., 1997.
Теми наукових рефератів
Новизна як ознака культури постіндустріальної доби. (За Тоффлером).
Ефемерність світу сучасної культури. (За Тоффлером)
Темп життя в сучасному світі (За Тоффлером).
Глобалізація та її вплив на становлення масової культури (за С.Удовиком).

Тема. Маскульт як феномен масового суспільства
1.	Становлення масового суспільства як передумова формування масової культури.
2.	Масове суспільство: визначальні ознаки.
3.	Людина маси.
Література
Лебон Г. Психология народов и масс. СПб., 1995.
Фройд З. Психологія мас і аналіз людського Я. К., 2001.
Ортега-і-Гасет Х. Бунт мас// Вибрані твори.К., 1994.
Маркузе Г. Одномерный человек . М., 1994.
Московичи С. Век толп. Исторический трактат по психологии масс. М., 1998.
Тоффлер А. Футурошок. СПб., 1997.
Полисаєв О.П. Міфологічна складова українського маргіналізму .  http://www.filosof.com.ua/Jornel/M_51Polisaev.htm
Теми наукових рефератів
“Модульна людина” у праці О.Тоффлера “Футурошок”.
Людина маси в праці Г.Маркузе “Одновимірна людина”.

Тема. Типологічна  характеристика масової культури
1.	Маскульт в контексті аналізу типологічних ознак сучасної культури.
2.	Спосіб виробництва продуктів маскульту.
3.	Соціально-психологічний механізм трансляції маскульту.
4.	Мейнстрім маскульту.
Література
Десятерик Д. Мейнстрим//Альтернативная культура. Энциклопедия. Екатеринбург. 2005.
Моль А. Социодинамика культуры. М., 2005. С. 43-46.
Рашкофф Д. Медиавирус. Как поп-культура тайно воздействует на наше сознание. М., 2003.
Дебор Ги. Общество спектакля. М., 2000.
Хорхмайер М., Адорно Т.В. Культуриндустрия. Просвещение как обман масс// Хорхмайер М., Адорно Т.В. Диалектика просвещения.  Философские фрагменты. М.:СПб., 1997. С.149-209.
Бодрийяр Ж. Прозрачность зла. М., 2000.
Массовая культура: современные западные исследования/ Пер. с англ. Отв. ред. и предисл. В.В.Зверевой. Послесл. В.А.Подороги. М., 2003.
Вирилио П. Информационная бомба. Стратегия обмана. М., 2002.
Теми наукових доповідей та рефератів
Концепція суспільства видовищ та споживання Гі Дебора. (Общество спектакля. М., 2000).
Критика сучасної масової культури у працях Ж.Бодрійяра. (Прозрачность зла. М., 2000).

Теми есеїв:
Ідоли маскульту.
Кік та екстрім як вияв ескейпістського характеру маскульту.
Гламур як стиль життя.
Артефакти масової культури.

Тема. Функції маскульту
1.	Маскульт як засіб первинної інкультурації.
2.	Здійснення маскультом функції соціальної стабілізації.
3.	Регулятивна та ціннісно-орієнтаційна функції маскульту.
4.	Релаксаційна функція масової культури.
Література
Эко У. “Низколобая высоколобость, високолобая низколобость”. М., 1987. 
Разлогов К.Э. и др. Дар или проклятие? Проблемы массовой культуры. М., 1994. (http://www.library.cjes.ru/online/?a)
Кавелти Дж. Приключение, тайна и любовная история: формульное повествование как искусство и популярная культура. http://littera.websib.ru/ volsky/text.htm
Ерасов В. Социальная культурология. М., 1998.
Хренов Н.А. Культура в эпоху социального хаоса. 
Милосердова Е.Н. Культурологические аспекты современной массововой культуры в ценностно-нравственном измерении. (http://www.anal…/index.php?module)
Капусцинский Р. Иной в глобальной деревне. (http://www.novpol.ru/sndex.php?id)
Теми наукових рефератів
Масова культура та буденна свідомість.
Ескейпістська спрямованість масової культури.

Тема. Форми масової культури
1.	Індустрія іміджу у масовій культурі.
2.	Індустрія розваг як форма маскульту.
3.	Індустрія свідомості: ідеологія і практика.
Література
Бодрийяр Ж. Система вещей. М., 1995.
Золотухина-Аболина Е.В. Философия обыденной жизни: экзистенциальные проблемы. Р.-н.-Д., 1994.
Лики массовой литературы США. М., 1991.
Массовая культура: современные западные исследования. М.,2003.
Теплиц К.Т. Все для всех. Массовая культура и современный человек. М., 1996.
Семенов В.Л. Массовая культура в современном мире. СПб., 1992.
Костина А.В. Массовая культура как феномен постиндустриального общества. М., 2008.
Хренов Н.А. Культура в эпоху социального хаоса. М., 2001.
Разлогов К. Феномен массовой культуры //Культура. Традиции. Образование. Вып І. – М., 1990. 
Разлогов К. и др. Дар или проклятие? Проблемы массовой культуры. – М., 1994. (http://www.library.cjes.ru/online/?a)
Теми есеїв
Боді-арт: історія та сучасні художні ідеї.
Конкурси краси як вияв маскульту.
Індустрія свідомості в системі маскульту.

Тема. Масове мистецтво
1.	Формульність  масового мистецтва в концепції Дж. Кавелті.
2.	Літературний маскульт.
3.	Музична попса як форма масового мистецтва.
Література
Ортега-і-Гасет Х. Дегуманізація мистецтва//Вибрані твори. К., 1994.
Уорнер У. Живые и мертвые. М.-СПб., 2000.
Кавелти Дж. Изучение литературных формул//Новое литературное обозрение. 1996. №22. http://literra.websib.ru/volsky/text.htm?240
Бочарова О. Формула женского счастья. Заметки о любовном романе// Новое литературнрое обозрение. 1996. №22.
Смирнов И.П. Порождение интертекста. СПб., 1995.
Беньямин В. Произведение искусства в эпоху его технической воспроизводимости. М., 1996.
Теми есеїв
Комікс як жанр масового мистецтва.
Трансформація детективного жанру в сучасній літературі.
Музичний хіт: образи, герої, сюжети. 

Тема. Форми масового мистецтва (продовження)
1.	Кіно в системі масової культури.
2.	Театр та маскульт.
3.	Кітч як форма побутування масового мистецтва.
Література
Ортега-і-Гасет Х. Дегуманізація мистецтва//Вибрані твори. К., 1994.
Уорнер У. Живые и мертвые. М.-СПб., 2000.
Кавелти Дж. Изучение литературных формул//Новое литературное обозрение. 1996. №22. (http://www.library.cjes.ru/online/?a)
Бочарова О. Формула женского счастья. Заметки о любовном романе// Новое литературнрое обозрение. 1996. №22.
Смирнов И.П. Порождение интертекста. СПб., 1995.
Беньямин В. Произведение искусства в эпоху его технической воспроизводимости. М., 1996.
Гундорова Т. Слідами Адорно: масова культура й кіч. http://krytyka.kiev.ua/articles/s/13_1-22005.htm
Теми наукових доповідей
Кітч як поняття культурології
Теми есеїв
Міф супермена в масовому кіно.
Жанри сучасного масового кіномистецтва.
Трансформації сучасного театру

Тема. Роль засобів масової інформації у формуванні культурного досвіду сучасної людини
Преса в сучасній масовій культурі.
Телебачення у формуванні масової свідомості.
Література
Разлогов К. Феномен массовой культуры //Культура. Традиции. Образование. Вып І. – М., 1990. 
Разлогов К. и др. Дар или проклятие? Проблемы массовой культуры. – М., 1994. (http://www.library.cjes.ru/online/?a) 
Назаров М.М. Массовая коммуникация в современном мире: методология анализа и практика исследований. М., 2000. 
Гриндстафф Л. “Реальное телевидение” и политика социального контроля//Массовая культура: современные западные исследования. М., 2003.  
Рашкофф Д. Медиавирус. Как поп-культура тайно воздействует на ваше сознание.М.,2003.http://www/gumer.info/bibliotek_Buks/Gurn/Rashk/06.php?show_comments
Зверева В.В. Репрезентация и реальность//Отечественные записки. 2003. №4.
Теми есеїв:
Репрезентація реальності в інформаційних програмах ТБ.
Цінності та смисли “реального” та “негативного” ТБ.
Способи комунікації ТБ з глядачем ток-шоу.
Програма на тиждень: художньо-розважальні передачі на ТБ.

Тема. Актуальні проблеми дослідження сучасної масової культури
1.	Трансформація масової культури в сучасну добу.
2.	Масова та елітарна культура: діалектика взаємодії.
3.	Перспективи розвитку культури і доля маскульту.
Література
Абдеев Р.Ф. Философия информационной цивилизации. М., 1994.
Барт Р. Мифологии. М.1996.
Барт Р. Система моды. Статьи по семиотике культуры. М., 2003.
Бодрийяр Ж. Система вещей. М., 1995.
Золотухина-Аболина Е.В. Философия обыденной жизни: экзистенциальные проблемы. Р.-н.-Д., 1994.
Лики массовой литературы США. М., 1991.
Маркузе Г. Одномерный человек: Исследование идеологии развитого индустриального общества. М., 1994.
Массовая культура: современные западные исследования. М.,2003.
Московичи С. Век толп. Исторический трактат по психологии масс. М., 1998.
Семенов В.Л. Массовая культура в современном мире. СПб., 1992.
Моль А. Социодинамика культуры. М., 2005.
Костина А.В. Массовая культура как феномен постиндустриального общества. М., 2008.
Хренов Н.А. Культура в эпоху социального хаоса. М., 2001.

Самостійна  робота
№
з/п	Назва теми	Кількість
Годин	
1	Соціально-економічні чинники становлення масової культури	8	
2	Масова культура як феномен масового суспільства	8	
3	Типологічна характеристика масової культури	8	
4	Функції маскультур	8	
5	Форми масової культури	8	
6	Масове мистецтво	8	
7	Форми масового мистецтва	8	
8	Роль засобів масової інформації у формуванні культурного досвіду сучасної людини	8	
9	Актуальні проблеми дослідження сучасної масової культури	8	
Разом ...	72	

Методи контролю
Поточний контроль здійснюється у формі оцінювання виступів на семінарських заняттях, наукових рефератів та есеїв. По підсумках модулю 1 проводиться опит у формі самостійної роботи, 2 модулю – тестового завдання. Підсумкова форма контролю – контрольна робота.
Розподіл балів, що присвоюється студентам
Поточне тестування та самостійна робота	Підсумковий тест (екзамен)	Сума	
Змістовий модуль 1	Змістовий модуль 2			
Т1	Т2	Т3	Т4	Т4	Т6	Т7	Т8	Т9			
5	5	5	5	5	5	5	5	10	50	100	

Оцінювання знань студента здійснюється за 100-бальною шкалою (для екзаменів і заліків).
•	максимальна кількість балів при оцінюванні знань студентів з дисципліни, яка завершується екзаменом, становить за поточну успішність 50 балів, на екзамені – 50 балів;
•	при оформленні документів за екзаменаційну сесію використовується таблиця відповідності оцінювання знань студентів за різними системами.
Шкала оцінювання: вузу, національна та ECTS
	
Оцінка  ECTS	Оцінка в балах	За національною шкалою	
		Екзаменаційна оцінка, оцінка з диференційованого заліку	
Залік	
А	90 – 100	5	Відмінно	

Зараховано	
В	81-89	4	Дуже добре 		
С	71-80		Добре		
D	61-70	3	Задовільно 		
Е 	51-60		Достатньо		

	

Методичне забезпечення
1. Комплексна програма з курсу “Культурологія. Вступ до спеціальності”//Культурологія: Навчально-методичний комплекс. – Львів: Вид. центр ЛНУ, 2008. – С. 152-162.
2. Сінькевич О.Б. Основи культурології: Підручник для студентів вищих навчальних закладів. – К.: Дім Ін-Юре; Вид. центр ЛНУ, 2009. – 312 с. 
Рекомендована література
Базова
1.	Бокань В. Культурологія: Навч. посібник для вищих навчальних закладів. – К.,2000.
2.	Гуревич П. Культурология: Учебник. – М.: Гардарики, 2003.
3.	Кармин А., Новикова Е. Культурология. – СПб.: Питер, 2004.
4.	Кравченко А. Культурология: Учеб. пособие для вузов. – М., 2001.
5.	Культурологія. Курс лекцій / За ред. А. Баканурського, Г. Краснокутського, Л. Спуленко. – К., 2004.
6.	Культурология: Учебник / Под ред. Ю. Солонина, М. Кагана. – М.: Юрайт-Издат, 2005.
7.	Культурологія / Під заг. ред. Горбача Н. – Львів, 2005.
8.	Лекції з історії світової та вітчизняної культури: Навч. посібник. Вид.2-ге. / За ред. А. Яртися , В. Мельника. – Львів: Світ, 2005.
9.	Оганов А., Хангельдиева И. Теория культуры: Учеб. пособие для вузов. – М., 2001. 
10.	Петрова М. Культурология. Конспект лекций. – СПб., 2000.
11.	Подольська Є., Лихвар В., Іванова І. Культурологія: Навч. посібник. – К.: Центр навч. л-ри, 2003.
Допоміжна
1.	Культурология. Хрестоматия / Сост. П.Гуревич. – М., 2000.
2.	Хрестоматия по культурологии. Учеб. пособие / Под. ред. А.Радугина. – М., 1998.

Інформаційні ресурси
1. Короткий енциклопедичний словник з культури / За ред. М.Корінного, В. Шевченка. – К., 2003.
2. Культурология. ХХ век. Словарь. – СПб., 1997.
3. Культурология. ХХ век. Энциклопедия. В 2 т. – СПб., 1998.
4. Энциклопедический словарь по культурологии / Под. ред. А.Радугина. – М., 1997.
Рекомнендовані підручники, методичні та дидактичні матеріали
•	Методичні матеріали
Комплексна програма з курсу “Феномен масової культури”//Культурологія: Навчально-методичний комплекс. – Львів: Вид. центр ЛНУ, 2008. – С. 152-162.
•	Підручники та навчальні посібники
Бокань В. Культурологія: Навч. посібник для вищих навчальних закладів. – К.,2000.
Гуревич П. Культурология: Учебник. – М.: Гардарики, 2003.
Кармин А., Новикова Е. Культурология. – СПб.: Питер, 2004.
Кравченко А. Культурология: Учеб. пособие для вузов. – М., 2001.
Культурологія. Курс лекцій / За ред. А. Баканурського, Г. Краснокутського, Л. Спуленко. – К., 2004.
Культурология: Учебник / Под ред. Ю. Солонина, М. Кагана. – М.: Юрайт-Издат, 2005.
Культурологія / Під заг. ред. Горбача Н. – Львів, 2005.
Лекції з історії світової та вітчизняної культури: Навч. посібник. Вид.2-ге. / За ред. А. Яртися , В. Мельника. – Львів: Світ, 2005.
Оганов А., Хангельдиева И. Теория культуры: Учеб. пособие для вузов. – М., 2001. 
Петрова М. Культурология. Конспект лекций. – СПб., 2000.
Подольська Є., Лихвар В., Іванова І. Культурологія: Навч. посібник. – К.: Центр навч. л-ри, 2003.
Сінькевич О.Б. Основи культурології: Підручник для студентів вищих навчальних закладів. – К.: Дім «Ін-Юре; Вид. центр ЛНУ, 2009.
Енциклопедії. Словники:
Альтернативная культура: Энциклопедия/ Сост. Д. Десятерик. – Екатеринбург, 2005.
Короткий енциклопедичний словник з культури / За ред. М.Корінного, В. Шевченка. – К., 2003.
Культурология. ХХ век. Словарь. – СПб., 1997.
Культурология. ХХ век. Энциклопедия. В 2 т. – СПб., 1998.
Энциклопедический словарь по культурологии / Под. ред. А.Радугина. – М., 1997.  
Критерії успішності
Студенти, які протягом семестру брали активну участь у навчальному процесі та за передбачені планом види роботи одержали 30–50 балів, допускаються до заліку.
Студенти, які набрали меншу кількість балів, до заліку не допускаються й у встановлений ректоратом університету термін складають залік за талоном.
Підсумковою формою контролю з курсу “Феномен масової культури”є контрольна робота. Критерії виставлення заліку такі:
– Студент у повному обсязі володіє  програмним матеріалом навчального курсу;
– Вільно і логічно-аргументовано висвітлює поставлені питання;
– Посилається на рекомендовану програмою курсу навчальну та науково-монографічну літературу;
– Вміє пов’язати теоретичні проблеми з реальністю культурного життя.
Засоби діагностики успішності навчання
Система оцінювання знань студентів з курсу “Феномен масової культури” складається з поточної та підсумкової форм контролю.
Поточний  контроль застосовується до таких форм роботи студентів: 
1.	Участь у семінарських заняттях.
Виступ на семінарському занятті оцінюється викладачем на основі таких критеріїв:
•	Відповідність винесеному на обговорення питанню;
•	Чітке і логічне викладення матеріалу, яке демонструє знання основної та додаткової літератури;
•	Наявність власної позиції в розумінні обговорюваної проблеми та вміння її обґрунтувати.
Виступ оцінюється за 10-бальною шкалою. 
Рецензування виступу. Критерієм оцінки цієї форми роботи є вміння критично оцінювати виступ та коректно й аргументовано висловлювати власні погляди. Цей вид роботи оцінюється в 3 бали
Запитання до виступу. В 1 бал оцінюються запитання, які демонструють знання студентом винесеної на обговорення проблеми, його здатність побачити неповноту, суперечливість у виступі або відкрити нові аспекти теми.
При виведенні загальної кількості балів за участь у семінарських заняттях враховується також їх відвідування: присутність на кожному занятті оцінюється в 1 бал.
2.	Підготовка рефератів (есеїв). 
До плану кожного семінарського заняття додаються рекомендовані теми рефератів та есеїв, які студенти мають право обирати за власним бажанням. Реферат, який подається у друкованому вигляді на листах формату А4 обсягом 10–12 сторінок, повинен відповідати таким вимогам:
•	Мати чіткий план викладу.
•	Сформульовані автором тези повинні належним чином аргументуватись та завершуватись висновками.
•	 В рефераті повинен наводитись список використаних джерел та літератури.
Реферат оцінюється за 10-бальною шкалою.
Реферати, які є передруком текстів з Інтернету або підручників та наукових видань, не зараховуються.
3.	Аудиторна контрольна робота.
Аудиторна контрольна робота проводиться з метою перевірки засвоєння знань за 1 модулем курсу на 9-му тижні першого семестру. Контрольна робота включає 4 варіанти, кожен з яких вимагає відповіді на 1 питання.
Контрольна робота проводиться протягом 30 хвилин. Відповіді на питання повинні бути стислими, конкретними і разом з тим ґрунтовними. Робота оцінюється за 10-бальною шкалою.
6 балів виставляється за роботу, в якій дано правильну відповідь на одне з поставлених питань.
8 балів одержують роботи, які містять відповідь на обидва питання, проте ця відповідь ґрунтується лише на матеріалах підручника та конспекту лекцій.
10 балами оцінюються роботи, які демонструють глибоке знання та розуміння порушеного запитання, вміння проілюструвати теоретичні положення  прикладами з культурологічних праць, творів мистецтва, власними спостереженнями за культурним життям.
Не оцінюються роботи, які списані з підручників або конспектів, роботи, які містять неправильну відповідь.
4.	Тестове завдання виконується по підсумках 2 змістового модулю. Воно включає 5 питань, кожне з яких оцінюється в 2 бали.
5.	Підсумкова форма контролю
Підсумковою формою контролю з курсу “Феномен масової культури” є контрольна робота. Контрольна робота передбачає висвітлення 2 питань і повинна відповідати таким вимогам: 
•	Мати чіткий план викладу.
•	Сформульовані автором тези повинні належним чином аргументуватись та завершуватись висновками.
•	Автор повинен продемонструвати знання теоретичного матеріалу, спиратись на праці дослідників масової культури.
•	Теоретичні положення необхідно ілюструвати фактичним матеріалом, який відображає конкретні прояви функціонування масової культури.
•	 В роботі повинен наводитись список використаних джерел та літератури.
Контрольна робота оцінюється за 50-бальною шкалою. 
Тематика контрольних робіт:
Варіант 1
1.Соціально-історичні передумови формування масової культури
2.Індустрія формування іміджу як форма масової культури
Варіант 2
1.Масова та елітарна культура: діалектика взаємодії в сучасну добу
2.Індустрія розваг як форма масової культури
Варіант 3
1.«Масова людина»: філософсько-культурологічний аналіз проблеми
2.Ідоли маскульту
Варіант 4
1.Глобалізація як чинник формування та функціонування масової культури
2.Масова культура в дзеркалі сучасного мистецтва (за вибором – твору літератури, кіно та інш.)
Варіант 5
1.Функції масової культури
2.Реклама в сучасній масовій культурі
Варіант 6
1.Суспільство споживання та його роль у формуванні масової культури
2.Треш-телебачення як феномен масової культури (на прикладі конкретних телепрограм)

 Опис навчальної дисципліни
    (Витяг з робочої програми навчальної дисципліни “Історія культурології”).

Найменування
показників
	Галузь знань,напрям підготовки,освітньо-кваліфікаційний рівень
	Характеристика навчальної дисципліни	
		денна форма навчання	заочна форма навчання	

Кількість кредитів
	
Галузь знань
“культурологія”

Нормативна
(за вибором студента)

Модулів 4
	
Напрям
0201 культура

Рік підготовки
	
змістовних модулів-4	Спеціальність
(професійне спрямування)
“культурологія”

	2-й		
курсова робота -		семестр	

загальна кількість годин - 83

		1-2-й		
		
лекції
	
Тижневих годин для денної форми навчання:

Аудиторних –
Самостійна робота студента -  

	Освітньо-кваліфікаційний рівень:

бакалаври

	
35 год.

Практичні,семінари

		35 год.		
		лабораторні	
				
		самостійна робота	
		140 год.		
		ІНДЗ	
		Вид контролю	
		сем.заняття,тести,іспит		

Примітка:
Співвідношення кількості годин аудиторних занять до самостійної та індивідуальної роботи становить:
Для денної форми навчання – 1:2.

2. Мета та завдання навчальної дисципліни
Мета: визначити особливості становлення культурології як галузі наукового знання, показати історико-теоретичну еволюцію основних культурологічних понять та ідей, процес формування культурологічних парадигм, шкіл, напрямів, концепцій.
Завдання:  виявити особливості й межі культурфілософського, історико-культурного і власне культурологічного підходів до осмислення феномену культури;
• прослідкувати еволюцію уявлень про культуру в різні історичні епохи;
• відтворити історію складання концептосфери та проблемного поля культурології на різних етапах розвитку наукової думки;
• показати місце культурології серед інших гуманітарних наук, серед наук власне, культурологічного циклу;
 • становлення самої ідеї “культури” в європейській та світовій науковій думці;
• сприяти більш чіткому усвідомленню студентами закономірностей й особливостей процесу становлення культурологічної науки.
В результаті вивчення даного курсу студент повинен
знати: основні етапи становлення світової й європейської культурологічної думки, формування сучасної культурології як в дисциплінарному, так і в історико-теоретичному, концептографічному й парадигмальному аспектах;
вміти: аналізувати особливості розвитку уявлень про культуру на різних етапах історії людства, чітко орієнтуватися в розмаїтті культурологічних шкіл, напрямів, парадигм, вміти оцінити їх практичне значення для розвитку культурології та вивчення феномену культури. 
Міжпредметні зв’язки дисципліни “Історія культурології”

Курс	Предмет	Тема	Предмет	Тема	
1	2	3	4	5	

2-й	
1.Історія
культурології	2.2 Основні риси доби Просвітництва. Виникнення перших культурологічних концепцій (18 ст.)	1. Культурологія. Вступ до спеціальності	1. Культурологія як наука
9. Культура і цивілізація	
			2.Історія української та зарубіжної культури	1. Культурологія-важлива галузь наукового знання. Предмет і завдання курсу “Історія укр. та заруб. культури”	
		2.4 Культуро- логічна думка 19-20 ст.
3.3 Циклічні концепції культури	3. Регіональна типологія культури	4.1 Європейсько-північноамериканський культурний регіон:європейська специфіка
2. Регіональне буття культури. Феномен регіональної культурної самобутності	

2-й	

1. Історія культурології	
4.4 Діалогічний напрям культурології. Ігрові концепції культури.
4.1Структура-
лістська 
парадигма культури	 
4. Філософія
культури	
4. Культура та людина-антропологічні проблеми культури
4.4 Сучасна культурна ситуація:тенденції подальшого розвитку культури	

4.1 Структура-
лістська
парадигма культури
3.4 Антропо-
логічна школа та функціональний напрям культурології
4.2 Соціологічні
концепції культури	
5. Соціальна 
культурологія	
1.2  Становлення соціальної культурології як наукової дисципліни
2.6 Соціокультурна стратифікація та функції культури в суспільстві	

3. Програма навчальної дисципліни
Змістовний модуль №1. Генеза та історичний розвиток уявлень про культуру.
Тема 1.1 Історія культурології як галузь культурологічного знання і навчальна дисципліна ( 2 год. ).
	Місце і специфіка історії культурології в загальній системі культурологічного знання. Предмет історії культурології. Філософія історії і філософія культури як методологічна основа історії культурології. Методи та принципи дослідження історії культурології. Основні системоутворюючі елементи історії культурології. Поняття “культурологічна концепція”, “культурологічна парадигма”, “культурологічна школа”, “напрям культурології”. Проблема періодизації історії культурології. Мета, завдання і структура навчального курсу “Історія культурології”.

Тема1.2. Формування перших уявлень про культуру в Стародавньому світі. Розуміння культури в добу античності (2 год.)

Узагальнений характер уявлень про культуру в Стародавньому світі. Відображення в міфологічних системах, в усній народній творчості та в епічних творах набуття людиною культурного стану, як поза біологічного процесу її творення. Формування образу культурного героя та відображення його культуротворчої діяльності. Перші спроби осмислити закономірності культурно-історичного процесу. Ідея регресної еволюції. Ідея циклічності буття. Розмежування народів на диких та таких, що вже опанували дарами цивілізації.
Плекання, обробка, догляд, піклування, удосконалення, шанування як визначальний зміст античних уявлень про культуру. Особливості розуміння культури в Стародавній Греції. Основні чинники формування давньогрецького культурного ідеалу. “Пандейя”, “схоле”, “техне” як система формування культурної особистості.
Нові культурні цінності елліністичної доби.
Виникнення терміну “культура” в стародавньому Римі. М.П. Катон (3-2 ст. до н.е.) про культуру як плекання, вирощування, удосконалення рослин. М.-Т. Цицерон (2-1 ст. до н.е.) про плекання духу, розуму (інтелекту) людини. Культура як поклоніння, пошана, вшанування-культ. Культурний ідеал римської античності.
Теоретичне осмислення античними філософами людської діяльності та її наслідків. Сократ, софісти, кіники, епікурейці, стойки. Перші критики культури та цивілізації ( кіники ).

Тема 1.3. Особливості культурологічних уявлень в епоху Середньовіччя та в добу Відродження ( 2 год. )

Уявлення про європейську середньовічну культуру як про культуру християнську, геоцентричну, символічну, книжкову. Трансцендентизм та персоналізм як основні критерії середньовічних поглядів на культуру. Християнські морально-етичні виміри особистості: любов як вищий моральний принцип та головний мотив культуро творчої діяльності. Християнський  культурний ідеал. Августин Великий. Тома Аквінський. Світський аспект у поглядах на культуру доби Середньовіччя. Ібн Халдун та його “культурний натуралізм”.
Антропоцентризм та гуманізм у поглядах на культуру у добу Відродження. Культура як результат вільної й творчої діяльності універсальної особистості. Культ людини та виникнення опозиції “культура-природа”. Становлення та головні риси класичної моделі культури.

Змістовний модуль №2. Становлення культурологічної думки.

Тема 2.1. Культурологічні ідеї в творчій спадщині мислителів раціоналістів 17 ст. (2 год.)	
Соціокультурна ситуація 17 ст. Основні умови і чинники впливу на формування культурологічної думки доби Раціоналізму. Раціоналістичний характер культурологічних ідей та пошуків 17 ст.
	Формування основ категоріального апарату теорії мислення та його значення для складання понятійно-смислового поля науки про культуру. Культурологічний аспект філософських, антропологічних й соціологічних пошуків мислителів 17 ст. Створення соціальних утопій та місце в них культури ( Ф.Бекон ). Ф.Бекон, Р.Декарт, Т.Гоббс, Б.Паскаль, Б.Спіноза, Г.Лейбніц та їх внесок у розвиток культурологічних ідей доби Раціоналізму.
	
Тема 2.2. Основні риси та проблематика культурологічної думки доби Просвітництва. Виникнення перших культурологічних концепцій (17 ст.). (2 год.) 

Соціокультурні процеси доби Просвітництва та їх вплив на формування власне культурологічних проблем. Становлення культурології як самостійної галузі знання.
Протиставлення природного і надприродного, природного і штучного. Усвідомлення сутності “нового середовища життя”(культури), створеного на противагу природі. Формування поняття “культура” як самостійної лексичної одиниці, що виступає в опозиції до поняття “натура”. Розуміння культури як духовного феномену, заперечення її матеріальної складової. Ототожнення культури з моральними та інтелектуальними навичками людини.
Розширення і доповнення змістовного значення поняття “культура” (Д.Дідро, Міраво). Дж.Віко про історію культури як об’єктивний процес. Його концепція культурних коловоротів. М.Ф.Вольтер про філософію культури як універсальний історичний огляд культури.
Культура як результат лінійного прогресу і показник рівня розумних і гуманних відносин ( М.Ф.Вольтер, А.Тюрго, М.Ж.А. де Кондорсе ). Поняття цивілізації, протиставлення її варварству ( Кондорсе, Гізо ).
Формування концепції європоцентризму. Ж.-Ж.Руссо: критика існуючої культури та її носіїв. Ш.Д.Монтеск’є: визначення системи детермінант розвитку культури і суспільства. Культурологічна концепція Й.-Г.Гердера. Контр-Просвітництво і романтична концепція культури. Завершення формування класичної парадигми культури.

Тема 2.3. Проблеми культури в німецькій класичній філософії (2 год.)

Об’єктивні чинники формування німецької класичної філософії. Вплив ідей Просвітництва та романтизму на формування німецької класичної філософії. Вплив ідей Просвітництва та романтизму на формування німецької класичної філософії, в т.ч. її поглядів на культуру. Розуміння культури як світу вільного ціле покладання та об’єктивації духу.
Культурологічні аспекти філософії І.Канта. Г.В.Ф. Гегель про культуру. Ф.Шеллінг та його філософія мистецтва. Й.Г.Фіхте: “практична філософія” (філософія діяльності) та її значення для культурології. Л.Фейєрбах про співвідношення культури і релігії.

Тема 2.4. Культурологічна думка 19-поч. 20 ст. (4 год.).

Історичні чинники, соціальні детермінанти та теоретичні передумови еволюції поглядів на культуру в 19 - на поч. 20 ст. Плюралізм підходів до розуміння культури. Подолання класичної моделі культури.
Історико-культурний напрям досліджень та його значення для формування культурології ( Я.Брукхардт, Е.Готейн, К.Шнаазе, А.Шпрінгер).
Подальший розвиток культурологічного знання в контексті філософської науки. Філософія науки як один з основних напрямів філософських досліджень. Трансформація філософії культури в теорію культури.
Культурологічні ідеї у філософії А.Шопенгауера і С.К’єркегора. Школа “філософії життя” та тлумачення нею проблем філософії культури. Ф.Ніцше, В.Дільтай, Г.Зіммель, А.Бергсон та ін.
Філософія культури неокантіанства (Г.Коган, В.Вільдебанд, Г.Ріккерт): від “наук про дух” до “наук про культуру”. Аксіологія як основа неокантіанівської філософії культури.
Вивчення культури в соціальній та культурній антропології. Культурологічні ідеї в позитивістській філософії і соціології. О.Конт і проблема культурної еволюції людства.
Теорія культурно-історичних типів М.Данилевського як заперечення лінійного прогресу культури.
Проблема кризи культури у філософії 2-ї половини 19-поч. 20 ст.

Змістовний модуль №3. Головні напрями світової культурологічної думки. Сучасні концепції культури.

Тема 3.1. Проблеми культури у феноменології, екзистенціалізмі, персоналізмі (2 год.).

Виокремлення культурології в самостійну галузь наукового знання (середина 20 ст.). Науково-концептуальні напрями аналізу феномена культури як фундаментальна основа культурології. Формування центрів культурологічної думки. Логічна думка в контексті філософської проблематики 20 ст. Е.Гуссерль про “мелос” європейської культури як особливу форму духовної культури, про кризу європейської культури та шляхи її подолання. Культурологічне значення феноменологічного методу М.Гайдеггера. Відображення проблем культури в екзистенціалістських концепціях. К.Ясперс. А.Камю. Ж.-П. Сартр. Персоналізм про матеріальну і духовну культуру. Проблема людини та її культурної діяльності в персоналізмі Е. Муньє та Ж. Лакруа.
 
Тема 3.2. Еволюціоністський напрям в культурології та його особливості. Неоеволюціонізм. ( 2 год.)

Історичні чинники та теоретичні передумови виникнення еволюціонізму. Основний зміст еволюціоністської концепції культури. Еволюціоністські погляди  А. Бастіана, Г. Спенсера, Е. Тайлора, Л. Моргана, Дж. Фрезера. Значення еволюціонізму для становлення культурології як самостійної галузі знання (ідея створення спільної науки про культуру і людину), для формування предметного поля культури.
 Неоеволюціонізм. Дж. Стюарт. М. Салінс. Дж. Мердок. Культурно-еволюційна школа Л. Уайта.

Тема 3.3. Циклічний напрям культурологічної думки (концепції культурних коловоротів)  (2 год.)

Витоки та основні ідеї циклічної парадигми культури. О.Шпенглер та його циклічна концепція культури. Теорія локальних культур і локальних цивілізацій А.Тойнбі. Значення концепцій Шпенглера та Тойнбі для формування сучасної культурологічної традиції. М. Данилевський. Л. Гумільов. Е. Маєр.

Тема 3.4. Антропологічна школа та функціональний напрям культурології. Дифузіонізм (2 год.).

Формування антропологічної школи в культурології та її особливості. Етнопсихологічні дослідження культури. Дослідження національного характеру. Р. Бенедикт та її типологія культур. Проблема дослідження етнічної ідентичності. Інтеракціонізм як метод аналізу культури. Дж. Мід. Концепція культурного плюралізму М. Мід. В. М. Вундт та його “психологія народів”. Акультурація та її психологічні аспекти. Дж. Херскович (Гершкович). Роль Л. Уайта у становленні культурології як науки.
Функціоналістський напрям у вивченні культур. Б. Малиновський та його функціональний метод вивчення культур. Структурно-функціональна теорія культури Радкліффа Крауна. Т. Парсонс, К. Леві-Строс, А. Крьобер  про взаємодію та взаємозв’язок функціональних елементів культури. Дифузіонізм як спосіб вивчення культур. Ф. Ратцель. А. Фробеніус. Ф. Гребнер. 

Тема 3.5. Психоаналітичний напрям в культурології. Фройдизм та неофройдизм (2 год.).

Виникнення психоаналітичного напряму в культурології. Психоаналітичне вчення З.Фрейда та його особливості. Фройдівське тлумачення культури. Поняття несвідомого, лібідо, сублімації та їх значення для розуміння культури та культуро творчих процесів. Сутність та мета культури.
К.Юнг та його концепція “колективного несвідомого”. Поняття культурного архетипу. Психоаналітичні дослідження культур Г. Рохейма. 
Особливості неофройдизму. Еріх Фромм та культурологічні аспекти його творчості.

Змістовний модуль №4. Головні напрями світової культурологічної думки. Сучасні концепції культури (продовження).

Тема 4.1. Структуралістська парадигма культури ( 2 год. )

Структуралізм як реакція на кризу антропоцентристських концепції культури. Докорінна зміна парадигми дослідження людини і культури. Використання методології природничих наук (формалізації, комп’ютеризації, математичного моделювання) для пояснення феноменів культури. К. Леві-Стросс та його “структурна антропологія”. Ф. де Сосюр про методологічні принципи дослідження культури. Ю. Лотман та його семіотичний підхід. “Археологія знань” М.Фуко. “Структурний психоаналіз” Ж. Лакана. Р. Барт та його “Структурна людина”. Структуралістська концепція Ж. Делези.
Ж. Дерріда як основоположник пост структуралізму. Деструкція-реконструкція-універсальний прийом засвоєння культурного тексту. Концепція кризи метанаративів Ж.-Ф. Ліотара. Теорія симулякрів Ж. Бодрияра. Проблема зла в постструктуралістській концепції Ж. Батая.

Тема 4.2. Соціологічні концепції культури ( 2 год. )

Особливості формування соціологічного напряму культурології та його основні ідеї. Детальне вивчення культурних феноменів в їхньому соціальному контексті.
Соціальна філософія М.Вебера та її культурологічний контекст. Інтегральна модель культури П. Сорокіна. Г. Маркузе, Т. Адорно, Х. Ортега-і-Гассет про причини і особливості прояву кризи культури. Критика сучасної культури. Т. Парсонс: культура як один з типів теоретичних систем. Х. Ортега-і-Гассет і Г. Маркузе про суспільні норми, звичаї, традиції, спадковість поколінь.

Тема 4.3. Семіотичний напрям культурології ( 2 год. )

Головні детермінанти формування семіотичного напряму культурології. Дослідження соціокультурних процесів і явищ як системи культурних текстів та культурних мов.
Ч. Пірс та його типологія знаків. Ф. де Сосюр про використання в семіотиці лінгвістичних методів вивчення. Ю. Лотман і “семіосфера” як аналог культури. Функціональна роль семіотики. Е. Кассірер та його “філософія символічних форм”. М.М. Бахтін. Інтерпретація культурного тексту.

Тема 4.4. Діалогічний напрям культурології. Ігрові концепції культури ( 2 год. )

Актуальність проблеми діалогу в сучасній філософії та теорії культури. Діалогічна концепція М.М. Бахтіна. Діалог як спосіб буття культури і особистості у великому часово-просторовому вимірі.
Ігрові концепції культури. Основні ідеї: гра, як форма вираження і основа функціонування культури. Гра як культурна універсалія. Й. Хойзинга “Homo ludens”. Х. Ортега-і-Гассет. Г. Гессе.
Глобальна критика сучасної буржуазної культури. Актуалізація класичної культурної спадщини. Ігрові концепції культури Гадамера і Ж. Дерріди.

Тема 4.5. Теологічне розуміння культури ( 1 год. )

Теологічні концепції культури. Католицька культурологія. Неотомізм – філософська основа католицької інтерпретації культури. Культурологічна проблематика пастирської конституції “Радість і надія”. Іван Павло 2. Енцикліка “Віра і розум”. Ж. Марітен. Е. Вінтер. П. Тейяр де Шарден.
Критичний “аналіз культури” Р. Гвардіні.
Протестантська культурологічна традиція. А. Шептицький. Й. Сліпий.
Мусульманська традиція. Вирішальна роль Корану у розвитку культури та її складових елементів.

4. Структура навчальної дисципліни

Назви змістовних модулів і тем

	Кількість годин	
	Денна форма	
	
усього	
л	
п	
лаб.	
інд.	
с.р.	

1	
2

3

4

5

6

7

модуль

Змістовний модуль 1. Генеза та історичний розвиток уявлень про культуру

Тема 1.1 Історія культурології як галузь культурологічного знання

2
	
2
	
лаб.	
інд.	
8	

Тема 1.2 Формування перших уявлень про культуру в Стародавньому світі. Розуміння культури в добу античності.	
	
2	
2	
-	
-	
8	

Тема 1.3 Особливості культурологічних уявлень в епоху Середньовіччя та добу Відродження

2	
2	
-	
-	
8	

Разом – зм. модуль 1
	
12
	
6	
6	
-	
-	
24	

Змістовний модуль 2. Становлення культурологічної думки

Тема 2.1 Культурологічні ідеї в творчій спадщині мислителів-раціоналістів 17 ст.

2	
2	
-	
-	
8	

Тема 2.2 Основні риси і проблематика культурологічної думки доби Просвітництва

2	
2	
-	
-	
8	

Тема 2.3 Проблеми культури в німецькій класичній філософії

2	
2	
-	
-	
8	

Тема 2.4 Культурологічна думка 19-поч. 20 ст.

4
	
4	
-	
-	
16	

Разом – зм. модуль 2
	20
	10	10	
	
	40

Змістовний модуль 3. Головні напрямки світової культурологічної думки. Сучасні концепції культури.

Тема 3.1 Проблеми культури у феноменології, екзистенціалізмі та персоналізмі
		
2	
2	
-	
-	
8	
        Тема 3.2 Еволюціоністський напрям в культурології та його особливості. Неоеволюціонізм

2
	
2
	
-	
-	
8
	
Тема 3.3 Циклічний напрям культурологічної думки (концепції культурних коловоротів)
		
2	
2	
-	
-	
8	
            Тема 3.4 Антропологічна школа та функціональний напрям.Дифузіонізм

2
	
2
	-
	-
	8
	
         Тема 3.5 Психоаналітичний напрям в культурології. Фройдизм та неофройдизм.

2
	
2
	-
	-
	
8

Разом – зм. модуль 3
	20	10
	10

	40
	
Змістовний модуль 4. Головні напрямки світової культурологічної думки. Сучасні концепції культури(продовження)
	
       Тема 4.1 Структуралістська парадигма культури
		2	2	-	-	8	
        Тема  4.2 Соціологічні концепції культури		2	2	-	-	8	
        Тема 4.3 Семіотичний напрям культурології		2	2	-	-	8	
        Тема 4.4 Діалогічний напрям культурології. Ігрові концепції культури		2	2	-	-	8	
        Тема 4.5 Теологічне розуміння культури		1	1	-	-	4	
          Разом – зм. модуль 4
	18	9	9	-	-	36	
Усього годин	70	35	35	-	-	140	

5. Теми семінарських занять

№
п/п	Назва теми	К-ть
годин	
1	Специфіка, предмет і завдання курсу “Історія культурології”	2	
2	Витоки культурологічної думки. Античні та середньовічні уявлення про культуру	2	
3	Подальший розвиток поглядів на культуру в творчій спадщині мислителів-раціоналістів. Просвітницька парадигма культури	4	
4	Місце і роль німецької класичної філософії у розвитку світової культурологічної думки	2	
5	Культурологічна проблематика в контексті філософії пізнього романтизму	4	
6	Проблеми культури у феноменології, екзистенціалізмі та персоналізмі	2	
7	Концепції культурних змін. Еволюціонізм. Неоеволюціонізм. Циклічні концепції культури	3	
8	Особливості становлення та основні напрями психологічної парадигми культури	2	
9	Структуралізм та його характерні риси. Постструктуралістські концепції культури	4	
10	Соціологічний напрям культурології. Інтегральна модель культури П. Сорокіна	2	
11	Семіотичний напрям культурології і символічні концепції культури	2	
12	Ігрові концепції культури	2	
13	Проблема міжкультурної взаємодії в сучасній культурологічній думці. Діалогічні концепції культури	2	
14	Теологічні концепції культури	2	

	Всього семінарських занять - 35

8. Самостійна робота

№
п/п	Назва теми	К-ть
Год.	
1	2	3	
1	Історія культурології як галузь культурологічного знання і навчальна дисципліна	8	
2	Формування перших уявлень про культуру в Стародавньому світі. Розуміння культури в добу античності	8	
3	Особливості культурологічних уявлень в епоху Середньовіччя і в добу Відродження	8	
4	Культурологічні ідеї в творчій спадщині мислителів-раціоналістів 18 ст.	8	
5	Основні риси і проблематика культурологічної думки доби Просвітництва	8	
6	Проблеми культури в німецькій класичній філософії	8	
7	Культурологічна думка 19-поч. 20 ст.	16	
8	Проблеми культури у феноменології, екзистенціалізмі та персоналізмі	8	
9	Еволюціоністський напрям в культурології та його особливості. Неоеволюціонізм	8	
10	Циклічний напрям культурологічної думки
(концепції культурних коловоротів)	8	
11	Антропологічна школа та функціональний напрям культурології. Дифузіонізм	8	
12	Психоаналітичний напрям в культурології. Фройдизм та неофройдизм	8	
13	Структуралістська парадигма культури	8	
14	Соціологічні концепції культури	8	
15	Діалогічний напрям культурології. Ігрові концепції культури	8	
16	Теологічне розуміння культури	4	
17	Семіотичний напрям культурології	8	
		
10. Методи контролю
	
	Контроль виконання курсової роботи включає поточний контроль за виконанням розрахунків за трьома розділами та захист перед комісією. Оцінка виконання тексту по захисту курсової роботи проводиться за 100-бальною шкалою.

11. Розподіл балів, що присвоюються студентам

	Оцінювання знань студентів здійснюється за 100-бальною шкалою (для екзаменів і заліків).
	•максимальна кількість балів при оцінюванні знань студентів з дисципліни, яка завершується екзаменом, становить за поточну успішність 50 балів, на екзамені – 50 балів.
	• при оформленні документів за екзаменаційну сесію використовується таблиця відповідності знань студентів за різними системами.
	
* написання курсових і контрольних робіт з навчального курсу “Історія культурології” не передбачено розподілом годин педагогічного навантаження.
Поточний контроль рівня засвоєння матеріалу з курсу “Історія культурології” оцінюється відповідно кількістю балів за кожний вид роботи.
Форми участі студентів у навчальному процесі, які підлягають поточному контролю та їх оцінка в балах:
-	Виступ з основного питання – до 5 б.
-	Усна наукова доповідь – 0,5 – 5 б.
-	Запитання до виступаючого – 0,5 – 1 б.
-	Участь у дискусіях та інтерактивних формах організації заняття, доповнення, рецензії за виступ – 0,5 – 3 б.
-	Письмові завдання (аудиторні):
-	тестові – 10 б.
-	контрольні – до 5 б.
Письмові завдання, що виконуються студентами за бажанням в позааудиторний час:
реферати – до 5 б.
асеї – до 4 б.
творчі завдання – до 3 б.
Результати поточного контролю заносяться до журналу роботи академічної групи. Позитивна оцінка поточної успішності студента за відсутності пропущених й невідпрацьованих семінарів, позитивні оцінки за модульні роботи є підставою допуску до підсумкової форми контролю – іспиту.
	На початку семестру кожний студент отримує відповідний перелік форм поточного контролю успішності з вказаною кількістю балів, що дає йому можливість самостійно орієнтуватися в процесі власної підготовки до іспиту.

Розподіл балів, що присвоюються студентам впродовж вивчення курсу
“Історія культурології”

Поточне тестування та самостійна робота
	Підсумковий тест(екзамен)

	сума

1 сем.	2 сем.				
Зміст мод.1	Зміст мод. 2	Зміст мод. 3	Зміст мод. 4	Робота на сем.	Інші види роботи	С. р.	50 б.	100 б.	
Т. 1.1-1.3	Т. 2.1-2.4	Т. 3.1-3.4	Т. 4.1-4.5	20 б.	10 б.				
17 б.	15 б.	15 б.	15 б.						
 
	У кінці семестру сумуються всі отримані студентом бали за аудиторну та поза аудиторну роботу (що, на наше переконання, відтворює реальний стан успішності). Вказані вище види і форми засвоєння навчального курсу дають можливість набрати 50 балів.
	Бали за аудиторну роботу не відпрацьовуються у разі пропусків без поважної причини. При відсутності відповідей на семінарах впродовж семестру, студент матиме за поточний контроль 0 балів, невідпрацьовані пропуски або відмову від виступу відмінусовується по 1 балу відповідно.

Шкала оцінювання: вузу, національна та ECTS

Оцінка ECTS	Оцінка в балах	За національною ознокою	залік	
		Екзаменаційна оцінка		
A	91-100	5		відмінно	

зараховано
	
B	81-90	
4		дуже добре		
C	71-80			добре		
D	61-70	3		задовільно		
E	51-60			достатньо		
FX	25-50	2		незадовільно		
F	0-24			без права перездачі		

	Впродовж семестру проводиться не менше 2-х модулів або колоквіум, колоквіум чи контрольна робота тощо. Максимальна кількість балів, яка встановлюється для цих видів контролю, а також відповідальність оцінок FX та F у шкалі ECST, у балах та національній шкалі визначається Вченими радами факультетів, або кафедрами, які забезпечують викладання відповідних дисциплін.

Підсумковий семестровий контроль
	
	Позитивна оцінка поточної успішності (сумарний результат всіх виконаних студентом видів роботи над вивченням курсу впродовж семестру) за умови відсутності пропущених або невідпрацьованих семінарських занять є підставою допуску до підсумкової форми контролю.
	З дисципліни “Історія культурології” передбачена така форма звітності як іспит, який проводиться в кінці 2-го семестру. На екзамені студент може набрати максимально 50 балів. Для допуску до екзамену студент повинен набрати за результатами поточного і модульного контролю не менше 24 балів.
	Іспит є обов’язковою формою контролю, яка дає змогу оцінити системне засвоєння навчального матеріалу з курсу “Історія культурології” і не може бути доведена до рівня поточних форм контролю. Оцінка за екзамен “автоматично” не виставляється.
	Іспит з “історії культурології” проводиться у письмовій або у письмово-усній формі. У першому варіанті дається письмова відповідь на всі питання, зазначені в екзаменаційному білеті. У другому варіанті студенти отримують письмові тестові завдання, за які максимально можна отримати 25 балів. 25 балів за усну відповідь виставляються таким чином:
22-25 балів – “відмінна” відповідь;
17-21 бал – “добра” відповідь;
10-16 балів – “задовільна” відповідь;
0-9 балів – “незадовільна” відповідь.
	Отже, результати усного й письмового опитування дають в сумі кількість балів підсумкового контролю.

Питання для підсумкового контролю
з курсу “Історія культурології”

1.	Історія культурології як специфічна галузь культурологічного знання.
2.	Мета,предмет і завдання нормативного курсу «Історія культурології».
3.	Проблема періодизації історії культурології. Основні критерії періодизації.
4.	Методологічна основа вивчення історії культурології.
5.	Роль філософії в історичному розвитку культурологічної думки.
6.	Перші уявлення про початок культурної еволюції людства.
7.	Античні уявлення про культуру.
8.	Розуміння культури в добу Середньовіччя.
9.	Гуманістичний характер культурологічних ідей ренесансної епохи.
10.	 Становлення класичної моделі культури в добу Ренасансу та її особливості.
11.	 Розвиток поглядів на культуру в добу Раціоналізму (17 ст.). Ф.Бекон. Р.Декарт. Т.Гоббс. Б.Паскаль. Б.Спіноза. Г.Лейбніц.
12.	 Особливості просвітницької парадигми культури. Становлення культурології.
13.	 Циклічна концепція історії Дж. Віко:культурологічний аспект.
14.	 Критика Ж.-Ж. Руссо сучасної йому культури.
15.	 Розширення змісту культура мислителями 18 ст.(Віко,Дідро,Мірабо).
16.	 Формування концепту “цивілізація” у 18-поч.19ст.
17.	 Контр-Просвітництво і романтичні концепції культури (загальна проблематика).
18.	 Культурологічна концепція Й.Г.Гердера.
19.	 Ф.Шіллер про шляхи подолання антиномій культури.
20.	 Мистецтво і мова в культурології німецького романтизму.
21.	 Німецький романтизм і національна культура.
22.	 Роль німецької  класичної філософії у розвитку культурологічної думки. Культурологічні аспекти філософії І.Канта.
23.	 Г.В.Ф. Гегель про культуру.
24.	 Філософія мистецтва Ф. Шлегеля та її культурологічне значення.
25.	 Культурологічні аспекти філософської спадщини Й.Г.Фіхте.
26.	 Проблеми співвідношення культури і релігії в філософії Л.Фейєрбаха.
27.	 Розвиток культурологічної думки у 19 ст. (особливості, основні тенденції і напрями).
28.	 Особистісне і спільнотне буття культури у філософії С. К’єркегора .
29.	 Культурологічні ідеї у філософії А.Шопенгауера.
30.	 Проблеми культури у “філософії життя”Ніцше.
31.	 Інтерпретація явищ історії культури у “філософії життя”В.Дільтая.
32.	 Філософія культури  Г.Зіммеля.
33.	 Концепція культури А.Бергсона.
34.	 Історико-культурний напрям досліджень та його значення для формування культурології. Я.Брукхардт, К.Шнаазе, А.Шпрінгер.
35.	 Е.Гуссерль про європейську культуру.
36.	 Феноменологічний метод Гайдеггера та його значення для розуміння проблем культури.
37.	 Проблема культури в екзистенціалізмі.
38.	 Культурологічна проблематика в персоналізмі.
39.	 Формування еволюціоністської парадигми (еволюціоністського напряму) культурології. Е.Тайлор. Г. Спенсер. Дж. Фрезер. Л. Морган.
40.	 Неоеволюціонізм. Дж.Стюарт.  Дж.Мердок. Л.Уайт.
41.	 Культурологічна проблематика у філософії позитивізму. О.Конт. Г.Спенсер.
42.	 Неокантіанство та його вплив на формування аксіологічного напряму в культурології. В.Віндельбанд. В.Дільтей. г.Ріккерт.
43.	 Циклічний напрям в культурології (дзеркальна характеристика). Дж.Віко. М.Данилевський. О.Шпенглер. А.Дж.Тойнбі.
44.	 Теорія культурно-історичних типів М.Данилевського.
45.	 Морфологія культур О.Шпенглера.
46.	 Теорія локальних цивілізацій А.Дж.Тойнбі.
47.	 Психологічні дослідження культури. М.Лацарус. Х.Штейнталь. М. Вундт. Г.Лебон. Р.Бенедикт. Дж.Мід. М. Мід.
48.	 Функціоналістська парадигма культури.
49.	 Функціоналізм Б. Малиновського як метод вивчення культури.
50.	 Структурно-функціональна теорія культур А.Радкліффа-Брауна.
51.	 Проблеми гуманізму в культурантропології К.Леві-Стросса.
52.	 Антропологічна концепція Л.Уайта.
53.	 Дифузіонізм як напрям культурологічної думки. Ф.Боас. Ф.Гребнер. Ф.Ратцель. Л.Фробеніус.
54.	 Особливості становлення психоаналітичного напряму культурології. Фройдизм.Неофройдизм.
55.	 Розуміння культури З.Фройдом.
56.	 Психоаналітичне дослідження культур Г.Рохеймом.
57.	 К.Юнг про культурні архетипи.
58.	 Концепція гуманістичного психоаналізу Е.Фромма.
59.	 Структуралістська парадигма культури:особливості та основні положення.
60.	 Формування методологічних принципів структуралізму Ф.де Соссюром.
61.	 Структуралістські погляди М.Фуко.
62.	 Проблема людини в структуро логічних концепціях Р.Барта і Ж.Лакана.
63.	 Нові підходи до розуміння смислів культури Ж.Дельоза.
64.	 Постструктуралістична концепція культури Ж.Дерріди.
65.	 Структурна антропологія К.Леві-Стросса.
66.	 Соціологічний напрям культурології та його основні риси.
67.	 Культурологічні погляди М.Вебера.
68.	 Інтегральна модель культури П.Сорокіна.
69.	 Місце культури в концепції соціальних систем Т.Парсонса.
70.	 Причини і особливості кризи сучасної культури.
71.	 Антропо-соціальна концепція М.Кагана та її культурологічний контекст.
72.	 Семіотичний напрям культурології (загальна характеристика).
73.	 Е.Кассірер та його філософія символу:культурологічний аспект.
74.	 Семіотична концепція культури Ю.Лотмана.
75.	 Ігрові концепції культури та їх значення у розумінні феномену культури і сучасних культурологічних процесів.
76.	 Й.Хойзінга про гру як джерело і рушійну силу культури.
77.	 Проблеми культури в ігрових концепціях Х.Ортега-і-Гассета та Г.Гессе.
78.	 Ігрова концепція культури Г.-Г. Гадамера.
79.	 Діалогічний напрям культурології. К.Ясперс. М.Бахтін. М.Бубер. В.Біблер.
80.	 Теологічні концепції культури (православна, католицька, протестантська, греко-католицька традиції).
81.	 Особливості розвитку сучасної культурологічної думки.

12. Методичне забезпечення
Рекомендована література
Базова:
1.	Белик А.А. Культурология. Антропологические теории культур.-М.,1998.
2.	Кравець М.С.,Семашко О.М.,Піча В.М.та ін.Культурологія:Навч.посіб./
За ред.В.М.Пічі.-Львів,2003.
3.	Культурологія. 20 век: Словарь.-СПб.,1997.-Т.1,2.
4.	Культурологія. 20 век: Словарь.-СПб.,1998.-Т.1,2.
5.	Культурологія: Учеб.пособ.для студентов ВУЗов/Под.ред.Г.В. Драча.-Изд.10-е.-Ростов-на-Дону,2006.
6.	Культурологія:теорія та історія культури: Навч.посіб./
За ред.І.І.Тюрменко,О.Д.Горбула.-К.,2004.
7.	Матвєєва Л.Л.Культурологія:Курс лекцій:Навч.посіб.-К.,2005.
8.	Петрова М.М. Культурология:Конспект лекций:Учеб.пособ.-СПб.,2000.
9.	Философия культуры.Становление и развитие/Под ред. М.С.Кагана.-СПб.,1998.
10.	 Хрестоматия по культурологи:Учеб.пособ./Под ред.Г.В.Драча.-Ростов-на-Дону,2004.
11.	Хрестоматия по культурологи:Учеб.пособ./Под ред.А.А.Радугина.-М.,1998.
Допоміжна:
1.	Антропология иследований культури.-СПб,1997.-Т.1:Интерпретация культуры.
2.	Антропология культурологической мысли.-М.,1996.
3.	Антропология Средневековой мысли:В 2-х т.-СПб.,2001.
4.	Библер В.С.Школа диалона культур.-М.,1992.
5.	Виндебанд В. От Канта до Ницше.-М.,1988.
6.	Габитова Р.М.Философия неметкого романтизма.-М.,1989.
7.	Гадамер Г.-Г. Герменевтика ы поетика.-К.,2001.
8.	Культурология.20 век. Антология.-М.,1995.
9.	Леви-Строс К. Структурна антропологія.-К.,1997.
10.	 Лотман Ю. Семиосфера.-СПб.,2001.
11.	 Ортега-и-Гассет Х. Восстание масс//Ортега-и-Гассет Х. Естетика. Философия культуры.-М.,1991.
12.	 Реале Д., Антисери Д. Западная философия от истоков до наших дней.-СПб.,1997.-Т.4:От романтизма до наших дней.
13.	 Сартр Ж.-П. Буття і ніщо: Нарис феноменологічної онтології//Сучасна зарубіжна філософія:Течії і напрямки:Хрестоматія.-К.,1996.
14.	 Християнство і проблеми сучасності.-К.,2000.
15.	 Шептицький А., м-т. Твори морально-пасторальні.-Львів,1994.
16.	 Шпенглер О. Закат Европы. Очерки морфологи мировой истории: В 2-х т.- М.,1998.
17.	 Юнг К.Г. Архетип и символ.-М.,1994.
18.	 Ясперс К. Г. Смысл и назначение истории.-М.,1991.
19.	 Deleuze G. Desir et plaisir//Magazine litt.-1994.-October.-№325.-P.5-65.
20.	 Derrida J. Of grammatology.-Baltimore and London,1976.
21.	 Deus caritas est.-www.Catholicmedia.org.ua